Garaczi László

Weszteg

részlet

Köszönet mindazoknak, akik nélkül ez a könyv nem jöhetett volna létre. (G. L.)

A könyv megjelenését a Nemzeti Kulturális Alap támogatta

© Garaczi László, 2022

MAGVETŐ
KÖNYVKIADÓ ÉS KERESKEDELMI KFT.
www.magveto.hu
www.facebook.com/magveto
magveto.kiado@lira.hu
Felelős kiadó Dávid Anna

Felelős szerkesztő Szegő János
Kézirat-előkészítő Balogh Emerencia
Korrektor Kalocsai Judit
Műszaki vezető Takács Klári
A borítót Máthé Hanga, a könyvet Pintér József tervezte

ISBN 978 963 14 3699 0

Elektronikus változat
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu
Készítette Ambrose Montanus

Hajni

Egyre macerásabb bevásárlások. Kockázatelemzés, megéri-e föltenni mindent egy fürt banánért. Eldobom a szakadt kesztyűt, bal kézzel fogom az árut, jobbal fizetek. Fogantyú, korlát, kukafedő, ha muszáj valamihez hozzáérni, szalvétát használok. Zsebbe varrt kezek. Elsuhan egy üres trolibusz, kényszeresen számolom, hányat lépek hazáig.

Senkivel nem beszélni, semmihez nem nyúlni, mindenkit kikerülni. Az emberek rettegő közömbösséggel, lopva figyelik egymást. Kétmillió lehetséges kontakt városa. Háremhölgyek, fatia negrák, a fedetlen pofa potenciális ámokfutó, ráköhög a járdára, rátaknyol, odaürít. Nem tudok tíz centivel a föld felett járni, viszem be a dögvészt a lakásba. Chemtrail, radioaktív sugárzás, patkányirtó. A bal kezem banános, a jobb steril, de hozzáértem a korláthoz, a kulcs, a kilincs korlátos, a talpam járdás. Szigorú zsilipelési protokoll, a táskát lecsúsztatom a földre, lerúgom a kamrában a cipőt a lábamról.

Fertőtlenítenék, de túl sokat voltam kint, megáll a mozdulat félúton, érintésfóbia, fertőz a fertőtlenítő. Enged a görcs, kezdem elfogadni, hogy biztonságban vagyok, megközelítem a fürdőszobát, könyökkel és lábbal nyitom, csukom az ajtót. Nem tudom a vizet elzárni, hozzá kellene érnem a csaphoz. A kezem tiszta, de a szappantartó és a csap korlátos és banános. Zubog a víz.

A bevásárlótáska is a kamrába kerül többnapos karanténra. Lefújom a flakonnal a gyanús felületeket, elzárom a vizet a fürdőszobában. A szórófejes minipalackból nyolcvanszázalékos Stroh rumot spriccelek a számba, csíp és finom, öblögetek, lenyelem. Ruhák a mosógépbe, kifőzőprogram. Újabb kézmosás forró vízben, percekig.

Meztelenül állok a szoba közepén, tetőtől talpig lefújom magam teafaolajjal, jó büdös. Még mindig nehéz felkapcsolni a villanyt, megfogni a poharat, le kell gyűrnöm a belső ellenállást. Elszívok egy cigarettát, átbizsereg a testemen a nikotin és az alkohol. Ideges kimerültség, tompa zsibbadás. Piros foltok a kézfejemen.

Nem megyek boltba, piát a berúgok.hu oldalról rendelek, kaját a Tescóból. Elfelejtem bejelölni az érintésmentes szállítást, sportos csaj hozza fel a cuccot, csillog a szeme, lendületes, kicsattan az erőtől, tökéletes testének boldog öntudatától. Vásárra viszi a bőrét, de nem visel maszkot, és lehet, hogy ráköhögött az eprekre. Veszek egy UV-s keszondobozt, hogy futárokkal se kelljen találkoznom.

Álmomban táskával a vállamon benyitok egy idegen ajtón, a védőruhás férfi épp színes folyadékot csöppent a mikroszkóp tárgylemezére. Üvegcsék, kémcsövek, villogó képernyők, számok és grafikonok. Forgatja, állítgatja a nézőkét, jegyzetel, bevezeti az adatokat a gépbe. Remeg a föld, egymásnak koccannak az üvegek, pittyegés, kigyullad egy piros lámpa. Felnéz, meglát, keze ökölbe szorul, elsötétülő arccal felegyenesedik.

Hetek óta nem mentem sehová. Beállt a rendszer, de ennek most vége, felmondott az albérlőm Sopronban, oda kell utaznom intézkedni, virágot locsolni.

Jött egy üzenet Brúnótól, ez volt a pittyegés álmomban. Teát főztem, megmostam az arcom, felszeleteltem egy almát, bekaptam egy gerezdet, és elindítottam a felvételt a mobilon. Megköszörüli a torkát. Hosszú szünetek. Hallgatom a csendjét.

Az anyjáról beszél, aki olyan volt, mintha mindjárt sírva fakadna vagy azon töprengene, hogy mit felejtett el. Megtörhetetlen akarat, az arca jelez valamit, amiről neki magának fogalma sincs. Árulkodó kifejezés, de miről árulkodik, árvaság, neheztelés. Brúnó megleste álmában, akkor is ilyen mérges arcot vágott. Próbálták az apjával tudomására hozni, hogy komorsága bénító hatással van rájuk, ezt is az anyja szervezte meg, hogy időnként az apjával kötött szövetséget ellene. Kísérletük kudarcba fulladt. Az anyja nem értette, mire célozgatnak, semmi oka panaszra, boldog család, biztos anyagi háttér, berendezett lakás, a munkahelyén megbecsülik.

Ha egyszer mégis sírva fakad, könnyei beszakítják a földet. Ez nem következett be, Brúnó apja viszont egyre labilisabbá vált, miután kirúgták a minisztériumból. Csip-csup ügyek is végletesen felzaklatták, nyári szúnyoginvázió, kiverték kedvenc focicsapatát a kupában, feloszlatták a tüntetést a rohamrendőrök, elütöttek egy lányt a sarkon.

Konyhaasztalra ejtett feje hangtalanul rázkódott. Félóra múlva nyugodtan cigarettázott a nyitott ablaknál, mintha mi sem történt volna. A szemben lévő ház lehúzott redőnyeit bámulta. Mire gondolhat, hol rontotta el, mit kellett volna másképp csinálni, ki a hibás.

Anyja a lezuhanós vetélkedőt nézte a szobában. Próbálta rávenni a férjét, hogy a lépcsőházban cigarettázzon, de ő megmakacsolta magát, száműzték a szobából, de a konyhában dohányzás jogához ragaszkodott. Anyja nem titkolta, mennyire megveti a gyenge jellemű embereket.

Leállítottam a felvételt.

Nem szokott Brúnó ilyen üzeneteket küldeni.

Szakításunk után Sopronban már csak egyszer találkoztunk. Nem volt jó ötlet, nem álltak rendelkezésünkre a megfelelő eszközök. Nem körvonalazódott a továbblépés lehetősége. Düh, szégyen, gyűlölet, megbocsátás. Amikor elváltunk a Gázfröccs előtt, majdnem leköptem.

A héten nem tanítok, viszont beszámolót kell írnom a digitáliskompetencia-fejlesztésről. Örültem, amikor távoktatásra váltottunk, nem kellett bejárni, megszűntek az értekezletek. Van elég dolgom, online órák, vázlatfeltöltés, konzultáció, dolgozatjavítás, tananyagszerkesztés. Eldönteni, hogy a diákok a Krétába vagy a Google Classroomba töltsék fel a leckét, esetleg elég, ha elküldik Messengeren.

A monitor mögé dobom a melltartómat, iszom egy kis bort. Nem fésülöm ki a hajam, olyan ruhákban tanítok, amikben nem mennék be az iskolába. Bugyiban ülök oda a géphez, csak ott rakok rendet a szobában, ahol látszik a képernyőn.

Néhányan virtuális háttérre váltottak, legó Messi, világűr felrobbanó Földdel. Egy diákom eljátszotta, hogy lefagy, szaggatott fej- és kézmozgás, groteszk mimika, hangfoszlányok, majd nyitott szájjal megdermedt.

Akkoriban kezdtünk újra levelezni Brúnóval, amikor bevezették a szigorításokat. Naponta beszéltem apámékkal és a bátyámmal is, vidéken nem tűnt olyan durvának a helyzet. Tiszta levegő, kevés társasági esemény. A vírus a városok hóbortja, liberális huncutság. Anyám cége tönkrement, de kapott segélyt, apám home office-ban nyomta. Este sorozatot néztek, hétvégén kertészkedés. Befejezték az Oxfordi gyilkosságokat, kezdték elölről.

Több a szabadidőm, mégis egyre kevesebbet alszom. Tanítás, filmek, zenék, pia, ezek szabályos-szabálytalan ritmusa tart egyben. Főzök, eszem, megnézem a Doktor Szöszit tizedszer. Felújítja a lakását a szomszéd, a változó zajokkal mérem az időt, bontás, fúrás, kalapálás, flexelés, smirglizés. Elmúlt a húsvét, a tavaszi szünet végén beindultak az online értekezletek.

Azt mondta a szóvivő, az áldozatok alapbetegségben szenvedtek, a vírus csak feltette az i-re a pontot. Pitvarfibrilláció mint alapbetegség. Nem néztem többé híreket. Egy ideig jobban aludtam, úgyis minden kiderül, hallok az intézkedésekről, elmondják a tanítványaim, megüzeni Brúnó. Múltak a hetek, hónapok, az alapparára megszokás- és fásultságrétegek rakódtak.

Brúnó nem izgatta magát, nekem is azt tanácsolta, nyugodjak le. Ne kapálózzak, aki kapálózik, elmerül. Nem kell feltétlenül érteni, mi történik, nem is lehet. Senki sem érti. Aki érti, hazudik. Ne hagyjam magam megfélemlíteni az ellentmondó hírektől, ne vadásszak előjelekre, ne gondoljam, hogy az egyre gyorsabban pergő napok egy visszaszámlálás baljós elemei. Álljak ellen az apokalipszistúlélő cserkészromantikának.

Mielőtt megírom a jelentést a távoktatásról, befejezem Brúnó üzenetét. Bizarr gyerekkori mániák és csínytevések. Kávészemet dug az orrába, felemás zoknit vesz, és egész nap őrzi a titkot.

Anyja figyeli, hogy megeszi a reggelijét, közben kikérdezi, mit álmodott. Ő küldi az álmokat, és kíváncsi, nem hallgat-e el valami részletet. Nem elég őszintének lenni, annak is kell látszani. Mintha nem hazudna, miközben nem hazudik. Ha jól színészkedik, odabújhat, megérintheti mazsolaillatú bőrét, elmerülhet teste boldogító melegében.

Egy motívumot kiemelt, máshová tette a hangsúlyt, beszúrt egy kis epizódot. Felbátorodott, végül már az egész álmot ő találta ki elejétől a végéig. Ha nem emlékezett rá, vagy nem akarta elmondani, mert fütyi vagy mell volt benne, mesélt egy újat. Anyja megsimogatta a fejét, igen, pontosan ezt az álmot küldte. Néha gyanakodott, az igazi álmokon érződött valami kimódoltság.

Anyja állandó, permetszerű jelenléte és hiánya. Fáradt, pihenni szeretne, nem ér rá, nem tud veled játszani, légy szíves, foglald el magad. Máskor a vécébe is követi, ha sürgősen közölnie kell valamit. Akkor is látja, ha nincs ott, tudja, mit csinál a szobában. Előveszi a füzetét, amiben furcsa faluneveket gyűjt, megszámolja egy csukott szemmel kiválasztott szó betűit. Lánycsók, nyolc. A számoknak lelke van, egyénisége. A nyolc álnok és megbízhatatlan. A hetes szimpatikus, de ha jobban megismered, önző és buta. A négy vicces, de olyan, mintha nem lenne kész.

Brúnó érettségi után egyszerre iratkozott be bölcsésznek és informatikusnak. A mi leszel, ha nagy leszel kérdésre azt felelte, költő és rendszergazda.

Kimegyek a kamrába borért. Talpukkal egymásnak támasztott, imádkozó cipőim a földön. Nekiállok a beszámolónak, amikor csöngetnek. Kilesek a konyhaablakon, a villanyóra-leolvasó az. Nincs rajta maszk, és esze ágában sincs a cipőjét levenni, kezdhetném elölről a takarítást. Várom, hogy eltűnjön. Délután felhívom Brúnót, hogy elmegyek Sopronba. Utálja, ha csak úgy rátelefonálok.

Tartalom

Hajni

Brúnó

Sybille

Brúnó

Hajni

Sybille

Brúnó

Hajni

Sybille

Brúnó

Hajni

Sybille

Hajni

Brúnó

Sybille

Hajni

Brúnó

Sybille

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu

Felhasznált betűtípusok
PT Serif – SIL Open Font License
Noto Serif – Apache License 2.0