Szepes Mária

PÖTTYÖS PANNI

Eleven képeskönyv

Móra Könyvkiadó

Tartalom

KI A LEGERŐSEBB FIÚ AZ OVIBAN?

A MINDENTUDÓ MOZDONY

BESZÉLŐ SZÖKŐKÚT

MADÁRRIOGATÓ

MITŐL CSILINGEL A BÚJÓCSKA-PATAK?

MINIVILÁG

HALÓVODA

CSIPP ÉS CSUPP

MI TÖRTÉNT A SZIKLAKERTTEL?

A MÜTYÜRKEDOBOZ

KI A LEGERŐSEBB FIÚ AZ OVIBAN?

Pöttyös Pannit sok kellemes meglepetés érte, amikor betegsége után Imama megint elvitte az óvodába. Már nagyon vágyakozott Eszter néni és a társai után. Amint belépett a tágas üvegcsarnokba, minden tárgy és kép színesebbnek, fényesebbnek tűnt, mint ahogy emlékezett rá. És úgy találta, valamennyi gyerek alaposan megnőtt. Átöltözés után gyorsan odaszorította a hátát Kockás Petiéhez.

– Mit akarsz? – rántotta el magát tőle Peti gyanakodva.

– Semmit! – mosolygott szélesen Panni, mert egy pillanat alatt látta, még mindig magasabb Petinél.

– Olyan nyurga és sovány lettél, mint egy partvisnyél! – mondta Peti. Panni tudta, Peti azért olyan mérges, mert ő is észrevette a különbséget.

– Nagyon megnőttem! – ragyogott fel az arca. Az öltözőtérben, ahol találkoztak, ráköszönt Réti Andreára, de az hátat fordított neki. Sehogy sem értette mogorva viselkedését. Az ebédlőben azután kiderült, mi bántja. Ott állították ki a gyermekrajzokat. Külön a kis-, középső és nagycsoportosokét. A rajzok előtt egy emelvényen a kivilágított gesztenyeházikó forgott nagy, sárga kacsalábán. A házikó sikerében, a távollévő Rónai bácsi mellett, Pöttyös Panni és Kockás Peti is osztozott, Panni a harmadik díjat nyerte el, az Ezüst festéktálacskát, Modula Csilláról készített rajzával. Matyi Tamás, mert legutóbb a mosdó falára kente a rajzát zsírkrétával, nem indulhatott a versenyen, bárhogy is sajnálta Eszter néni. Az első díj, az Aranymackó Hajnié lett, annyira tetszett a bírálóbizottságnak a képein levő sok kicsi állat és színes virág. Réti Andrea a nagycsoportban magát az Aranymackót festette le, amint éppen a mancsát nyújtja egy kislánynak, aki hajszálra ugyanolyan ruhát viselt, mint ő. Az Aranymackó óriási nagy volt, a kislány egészen pici. És senki se értette, miért van a mackónak annyi mancsa. Berényi Gabi szerint Andrea egy kövér százlábú bogarat festett le véletlenül. Ezt sajnos hangosan mondta, és Andrea meghallotta. Rögtön odadugta az orrát Gabiéhoz.

– Tudod, kiről festettem én ezt a képet? – kiáltotta olyan hangosan,  hogy mindenki meghallotta. – A te óriási anyukádról! Az éppen olyan, mint egy nagy, kövér Aranymackó!

A gyerekek, akik körülállták őket, nevetni kezdtek. És ez baj volt. Mert Berényi Gabi egészen elvörösödött. Rárontott Andreára, azután a többi gyerekre, és bömbölve csépelni kezdte őket:

– Nesztek! Nesztek! Nesztek! Aki még egyszer azt meri mondani az anyukámra, hogy kövér Aranymackó, azt szétverem, laposra pofozom, aprófát hasítok belőle! Megverem késsel! Igenis! Vajas, lángos késsel!

Eszter néni alig tudta lefogni. Amikor vérvörös arccal, patakzó könnyekkel már ott rángatózott az óvó néni szorosan ráfonódó karjai között, akkor derült ki, milyen alaposan helybenhagyta a társait. Még Bácskai Csibi arcán is ott virított egy nagy, vörös folt. Cirok Rudi markában csak a játék mikrofon törött csonkja meredezett. Rudi keservesebben sírt, mint ha vele történt volna valami nagy baj.

– Ne sírj! Van tartalék mikrofonunk! – próbálta Eszter néni vigasztalni a megvadult Berényi Gabival viaskodva.

Ekkor azonban váratlan dolog történt. Bácskai Csibi, arcán a vörös foltot tapogatva nagyot kiáltott:

– Nahát! – Ő nem sírt. Sőt. Szeme büszkeségtől ragyogott. – Megfogtuk a kardfogú vicsori bömbörényt! Ekkora pofont még egy iskolás se tud lekenni! Berényi Gabi a legerősebb fiú az egész oviban!

Berényi Gabi annyira meglepődött a dicsérettől, hogy nem kapálózott tovább Eszter néni karjában.

– Talán kardfogú tigrist akartál mondani? – kérdezte Eszter néni. – A bömbörény sokkal rémisztőbb! – jelentette ki Csibi.

– Nem fáj az arcod?

– De fáj. Anyukám majd egy nagy tapaszt tesz rá, és a karomat a nyakamba köti egy fáslival.

– Mi történt a karoddal? – lépett hozzá Eszter néni nyugtalanul. – Semmi. De az kell.

– Miért kell? – tagolta Matyi Tamás.

– Aki sebesült meg hős, annak mindig a nyakába kötik a karját.

– Mi az, hogy vajas, lángos kés? – Matyi Tamás nem tágított, ha egyszer kérdezgetni kezdett.

– Az egy borzasztó biz… buzogány! – magyarázta Csibi felhevülten. – Anyukám töpörtyűt tesz bele, és nyomja. És attól rám spriccel, mert ott állok, hogy hamarabb ehessek belőle, de nagyon csíp, és hólyagok lesznek a kezemen!

– Amivel anyukád a krumplit meg a töpörtyűt „nyomja”, az nem buzogány – mosolygott Eszter néni. – És én nem ismerek külön vajas, lángos kést, hanem csak olyat, amellyel esetleg vajat kennek a kenyérre. De nem baj. Gabi ezt csak haragjában mondta, mert meg akarta védeni az anyukáját. Ami nagyon szép tőle. De verekednie nem kellett volna, hiszen ti nem akartátok megsérteni az anyukáját. Most pedig sorakozó! Visszamegyünk a terembe!

– Már nem haragszom! – mondta Gabi gyorsan, és elvigyorodott. – Mert én vagyok a legerősebb fiú az egész oviban!

A MINDENTUDÓ MOZDONY

A díjkiosztással végül mindenki meg volt elégedve. Réti Andrea különösen, mert őt mind a három csoport előtt megdicsérték. A nagycsoportosok óvó nénije azt mondta, egyetlen gyerek sem tudta olyan jól lefesteni önmagát, mint Andrea. Mindenki rögtön felismerte az Aranymackó mellett. Ezt a szünetben hirdette ki az udvaron. A szép mesekönyvet is felmutatta, amelyet Andrea a rajzáért kapott. A gyerekek azonban nem nagyon tudtak figyelni rá. Alig várták, hogy birtokukba vegyék Rónai bácsi hat keréken gördülő famozdonyát. Tekintélyes, tömör és szilárd alkotmány volt. Lovagló ülésben hárman is ráfértek. Ha megtolták, könnyen gördült megterhelve is. Pannit nagyon meghatotta, hogy ezt a meglepetést éppen az ő felgyógyulása örömére készítette el Rónai bácsi az óvoda gyerekeinek.

Ahányan voltak, mind megpróbáltak rákapaszkodni. Ide-oda rángatták. Szegény mozdony mintha rekedt, furcsa hörrenésekkel tiltakozott volna a taszigálás ellen.

– Ezt mivel csinálja? – kíváncsiskodott Matyi Tamás.

– Valami vacak pléhszerkezet van benne! – vélekedett Cirok Rudi. – Csak akkor szól, ha lökdössük! Én még a víz alatt is akkorákat tudok hörögni, mint egy teherautó!

Matyi Tamás hasra feküdt, és a mozdony alá nézett.

– Jól van! – mondta Eszter néni mosolyogva. – Azt akartam, hogy magatoktól jöjjetek rá! Ügyes fiú vagy, Tamás!