© Takács Ferenc

Minden jog fenntartva.

Elektronikus verzió: Szegedi Gábor

ISBN 978-615-82464-1-5

TAKÁCS FERENC

A SEMMI DEFINÍCIÓJA

A TAKÁCS-IZMUS FILOZOFIKUS GONDOLATAIBÓL

Mi lehet a SEMMI?

A TAKÁCS-IZMUS FILOZOFIKUS GONDOLATAIBÓL, AZ ALÁBBI ÍRÁS A VÁLASZ A SEMMI DEFINÍCIÓJÁRA

A semmi fogalma részben nehéznek, s részben egyszerűnek tűnik, de mindenképpen bölcselkedésre okot adó kérdés. Az emberek igyekeztek ősidők óta meghatározni, hogy mi is az a semmi. A legtöbb vélemény szerint a semmi az, ami nem létezik, ami nem tartalmaz anyagot, tehát üres, eredménytelen és nincs. A semmi fogalma egyéni tapasztalásoktól behatárolt és így az embereknek különféle válaszaik lehetnek.

„A csend nem üres, tele van válaszokkal!”

Ilyen alapon a semmi, sok mindent tartalmazhat!

A TAKÁCS-IZMUS gondolataiból is találni erre a kérdésre válaszokat.

Miután nekilátunk foglalkozni valamivel, arról mindenképpen kikerekedik a saját véleményünk.

Gondolkodni a világ nagy kérdéseiről, megoldásokat-válaszokat találni a logika segítségével mindig lehet. Főleg akkor tudunk eredményesen elmélkedni, amikor a témákkal kapcsolatban valamennyire tájékozottak vagyunk és van róla kidolgozandó saját teóriánk, valamint, ha a környezetünk nyugodt helyzetet biztosít a számunkra a töprengések idejére.

Viszont jelentős gond is előfordulhat, mégpedig az, hogy a megoldást felvázoló elképzelés nem esik egybe a meglévő tudományos elméletekkel. De ez se legyen akadály, mert az új elképzelések gyorsíthatják a haladást. A vitapartnereknek ötleteket, érveket adhat, egyben gondolkodásra, sőt további gondolkodásra késztetheti a vitát hallgató résztvevőket.

Az olvasó közönségnek az ilyen szövegtartalmak megismerése, izgalmas élményeket nyújthat. A bölcselkedő feltételezések tanulmányozóinak a szórakoztató olvasás meghittségén túl, egyben felelősségük is eldönteni, hogy mennyire értékes és hasznot hozó a szerző által tudományosnak ítélt dolgozata.

Kellemesen furcsa élmények átélését, valamint gondolkodtató, nyomozói töprengést kívánok

Takács Ferenc, szerző.

Tartalom

Az embernek, mi a SEMMI?

A DIMENZIÓK

„0” DIMENZIÓ

„1” DIMENZIÓ

„2” DIMENZIÓ

„3” DIMENZIÓ

A VALAMI is lehet SEMMI és a SEMMI is lehet VALAMI!

Az embernek, mi a SEMMI?

Az ember álláspontja szerint, az emberre jellemző okok miatt, a meghatározások ember centrikusak. Az ember természetét, az ember látásmódját tükrözik vissza az alapvető, fejtegető kijelentések. A nulla, általában azt jelenti, hogy nincs érték, vagyis semmi.

Az ember mindig haza beszél, a maga hasznára dönt és próbál arra szavazni!

Az ember folyton a hasznot keresi. Egész élettevékenységét ez jellemzi. Ez az írás is hasznot szándékozik átadni, ilyen céllal jött létre. Az ember, mint megfigyelő a saját érdekeinek megfelelően elemzi és a saját lehetőségein keresztül válaszolja meg a kérdéseket.

A földi élet hajtóereje, a Takácsizmus tételeiből, ami az emberre is jellemző:

AZ ÉLET LÉNYEGÉT KELL KERESNI, NEM AZ ÉRTELMÉT!

Az állításból következik, hogy az élet értelmét keresni értelmetlenség. Az élet az érdek nélküli anyagmozgás következménye. Ok-okozat elve szerint következett be a megfelelő feltételekkel rendelkező helyen, az élettelen anyagkombináció élővé válása. Nem mindenhatók, nem csodák által teremtődött. A mindenhatók feltételezése ugyanannyi fantáziálási erőt igényel a tudattal rendelkező emberektől, mint azon elképzelés, hogy az élettelen anyagmozgásokból élő mozgás is létrejöhet. Az élet, az élés, ha nem teremtő alkotása, akkor miért lenne értelme, milyen érdekszerű értelmet kereshetnénk? Amennyiben megtalálnánk az életnek az értelmét, az kinek a szempontjait, előírásait, érdekeit mutatná? A Teremtőkét?

Az anyag rengeteg tulajdonsággal rendelkezik, az élet az egyik tulajdonsága. A Földön, az élő anyag az élettelen anyagból keletkezett, majd egyre bonyolultabb formákba is rendeződött, fejlődött. Az egyik magasabban rendezett formája az értelem, amely keresi a kérdésekre a választ. ”HOGYAN LETT? ” vagy a ”MILYEN OKBÓL VAN AZ ÉLET?”. Az ember a saját fejlődésszintjéhez mérten gyártott rá magyarázatot: teremtőket, indítókat. Próbált értelmet keresni az élet mellé, a létezés okára. Mindannyian valamilyen magyarázattal be vagyunk már programozva. Valamilyen világnézeti beprogramozás, mint tanítás szükséges a tudati fejlődéshez, a tudat nyugodt működéséhez.

A Földön lévő életnek sok közös tulajdonsága van, de ezek közül van egy erős jellegű, amely minden élőre jellemző, ami minden egyes élőlénynél felismerhető. Ezt a jelleget felismerve és kimondva – az élet lényege nevű jellemzésre találunk rá.

Tehát, a földi életnek, LÉNYEGE van. Amit tartalmaz a lényeg, az lett az élet mozgatója, folytatólagosságának az oka.

Az élet lényege igaz minden földi élőlényre, amely valaha is élt, él és majd élni fog.

AZ ÉLET ÉRTELMÉRE, MINDENKI SZÁMÁRA MEGNYUGTATÓ, ELFOGADHATÓ ÁLLÍTÁS, SOHA NEM VOLT. A KÉRDÉS, A MAI NAPIG, EGYETEMESEN ELFOGADOTT VÁLASZ NÉLKÜL MARADT ÉS ÚGY IS MARAD.

AZ ÉLET LÉNYEGE: A LÉTEZÉS ÉLVEZÉSE!

Jobb lenni, mint nem lenni. Az élőnek csak a létezés jelent megfelelő állapotot. Csak a létezés fizikai, kémiai ténye biztosítja az életet, a biológiának a mozgásteret. A létezés (a rájellemző formákban) sajátságos élet-élvezet az élőlények számára. Az életcselekvéseik során, az életüzemeléseik idején, az élőktörekednek minél hatékonyabban, sikeresebben átélni a létezés örömét, a saját szemszögükből.

Viszont itt is erők hatnak, erők ellen.

A LÉTEZÉS ÉLVEZÉSE A GÉNPROGRAM MEGVALÓSULÁSÁNAK FOLYAMA, MAJD SIKERES VÉGREHAJTÁSÁNAK A KÖVETKEZMÉNYE!

Az élőknek a sejtjük, a szervezetük, a környezetük, csak akkor ad öröm érzetet, ha az öröm forrása, előidézője, kiváltója összhangban van a gének parancsaival. Az élőnek a gének parancsa mindenekfelett áll. Az élet fő feladata, a génprogram végrehajtása, amelynek sikeres menete, folyama élvezetet nyújt az egyed számára és ez által közvetve elősegíti, fenntartja a faj létezését. A génprogrammal kapcsolatos cselekvések végrehajtása, amikor jól (nagyon jól) sikerül, boldogságérzet, elégedettség, virulencia, élet- élvezet érzése esetleg a beteljesülés lesz, az élőlény jutalma (fejlettebb lényeknél, az egyed idegrendszerének a jutalma).

MINDEN ÉLŐLÉNY TEVÉKENYSÉGE (CSELEKVÉSEINEK AZ ÉRTELME, CÉLJA,TÖBBNYIRE a GÉNPROGRAMJÁNAK MEGFELELŐEN) ARRA IRÁNYUL, HOGY A SAJÁT LÉTÉT A LEHETŐ LEGJOBBAN ÉLVEZHESSE!

Boldogság, egészség, erő érzet, kitűnő közérzet a sikeres cselekvések esetén. Egyszerű élvezet kialakítására, előidézésére, (kéj, öröm, örvendezés, jókedv, jó hangulat, elragadtatás, megelégedés, gyönyörűség, odaadás, hajlandóság, virulás, táplálkozás, szaporodás, pihenés, növekedés élvezete, stb.) elérésére (megélésére, átélésére) törekszenek.

A génprogram eredményes, hatékony végrehajtása, sunyi módon élvezetet nyújt az egyed, az élőlény számára és ez az élvezet, mint a kényszerűség csapdája, a földi élet mozgatója. Az egyed, az élvezetet (kellemes állapot) állandóan fenn akarja tartani és emiatt a génprogramjának megfelelően muszáj cselekednie, mert jól, úgymond élvezetesen akarja magát, a saját létét érezni. Ilyen cselekvések végzése során, áttételes eredményképpen, végre hajtja a gének parancsait, utasításait, amennyire csak tudja. Ez a tulajdonság minden földi élőlényre, például a növényekre is igaz. (Egészséges, pozsgás kinézet, majd kicsattan a jóléttől, megfelelő méretű, esetleg még nagyobb, virágzás, bőséges virágpor és magutód, burjánzás, osztódás, virulencia, stb.)

Az élőlények mozgásának, tevékenységének, cselekvésének, viselkedésének, van értelme, többnyire az élvezet megfelelő változatának az előidézése, elősegítése. Minden olyan eredmény, amely ezt elősegíti, haszonnak számít. A lét fenntartása átélése sajátságos élvezet, ez az életöröm.

Az ”Ember” mint az értelem hordozója, a neveltetése során, a gyermeki tanulása idején, erősen ferdítheti a gének programozott hatásait, késztetéseit, akár rásegítő, illetve eltorzító irányokban is. (Vallásba, szektákba bonyolódás. Vagyon, hatalom hajszolása, szinte azoktalanságig. Céltalan, kisiklott életvitel, kábítószerek, alkohol, bűnözés. Megszállottság, vakbuzgóság, elvhűség, stb.)

Átlagot nézve, az emberiség, a saját génprogramjának a végrehajtását végzi, miközben a saját eszét, intelligenciáját is igyekszik egyre magasabb szintre helyezni és a túléléshez felhasználni.

AZ EMBER, MINT AZ ÉLŐVILÁG KÜLÖNÖS ESETE

Az embernél, mint tudattal rendelkező élőlénynél, a gének eleve meghatározó és behatároló hatása mellett, az értelem is behatárolja az egyént és emiatt, a társadalmat, a közösséget is. Így a GÉNPROGRAM mellett, az elődök, és a velünk egy időben élők viselkedései, szokásai, hagyományai, a közösség közelebbi és távolabbi tagjainak hatásai, a környezet, az életkörülményeink lehetőségei, nevelődésünk, tanulásunk, tapasztalásunk, beilleszkedéseink, fejlődésünk, előítéleteink, gátlásaink stb. során, befolyással vannak az egyedi hitvallásunk, világnézetünk, személyiségünk kialakulására. A viselkedésünkben, tetteinkben, életstílusunkban mindez megjelenik. Az alapvetően meghatározó génprogramra, ráprogramozódnak, ezek a szerzett módosító ismeretek. Kialakul a saját kultúránk, megfogalmazódnak az irányelveink, életcéljaink. Az ember, csak társadalomban, családban, társakkal együtt, közösségben teremtődhet meg, válhat értelmes, civilizált lénnyé. Életünk részévé válik, a közösségekhez (család, nemzet, emberiség) való tartozás.

Az én-tudat néha igyekszik, a génprogram utasításai elől kitérni, az előírt génfeladatokkal szembeszállni, lázadni, de csak ideig-óráig sikerül. Végül az ÉN TUDAT feladja a dacoskodó, külön utakat kereső, keménykedő ellenállást és katonája lesz a génkódnak.

AZ ÉRTELEM, A KÖZÖSSÉG SZERETETÉNEK AZ ALKOTÁSA ÉS AZ ÉLETREVALÓSÁG HARCESZKÖZE.

Rettegés a magánytól. A gyermekeknél főleg, de a felnőtteknél is észrevenni, egy bizonyos ok miatti aggódást, félelmet. Ez az érzés, a félelem attól, hogy egyedül magunkra maradva, elveszett emberként bolyongjunk a világban. Pedig egyedül születünk, egyedül élünk és egyedül halunk meg. Csak a szeretet, (pl.: szülői, családi, gyermeki,) a szerelem, a barátság, a bajtársiasság oldja valamennyire, a nem vagyunk egyedül érzést. Valójában itt is igazolódik az a génbeállítódás, amely mindenkire hatással van, hogy az ember HORDATAG, és önmaga, mint az értelem hordozója, közösséget, társaságot, társat, és ezek szeretetét igényli. Viszont van olyan gonoszkodó sugallat, hogy nem a személyt, nem az egyéneket szeretjük elsősorban, hanem azt, amit nyújtanak a számunkra, amit tesznek értünk, vagyis a hasznot.

Amióta az értelem önmagára talált, folytonos félelme van az egyedülléttől, az elmúlástól, a kiszolgáltatottságtól, az érthetetlen helyzetektől, stb. Ezeken, az értelem számára felmerülő akadályokon megoldásként, a vallásosság segített. A társadalmak mindegyikében megjelent a hit, mint gyógyír, mint bódító megnyugvást okozó áhítat, mint a helyi kultúra hasznot kínáló, szerves része. Az elődöknek, a kezdetleges tudásukkal is muszáj volt keresni megoldásokat, a felmerülő életkérdésekre. Amelyik életkérdésre nem sikerült a megnyugtató válaszadás a valóságban, akkor áthelyezték a fantázia, a mítoszok, mesék, vallások, stb. világába, de győztesnek látszó megoldást mindig találtak. Az akkori ismereteikkel, tudományaikkal a korukhoz odaillő megoldásokra futotta.

Az EMBER kétnemű, egész életünkben nemi beállítódásunk szerint viselkedünk, cselekszünk, és a nemiség kiélése szerint, ügyeskedünk, eszerint keressük, várjuk a hasznot, a génprogram titkos, rávezető, rákésztető szándékától vezérelve.

A világnézeti beprogramozódásunk szintén végig kísér bennünket életünk során. Ezen a felfogáson keresztül ítélkezünk, alakítjuk a véleményeinket, ennek a világnézetnek a befolyása, értékrendje szerint látjuk, értjük meg a dolgokat, az elméleteket. A saját világnézetünkön keresztül nézünk rá a dolgokra, cselekvésekre, törvényekre, szóval mindenre. Miután kialakul, onnantól fogva aztán úgy viselkedik, mint egy szűrő, mert ennek a milyenségén keresztül engedjük be az értesüléseket, érzeteket. A világnézetünk befolyásol, meghatároz bennünket.

Haszon megszerzése elősegíti a génprogram sikerét, amely a fajokra jellemzően sajátságos élvezettel jár.

A GÉNPROGRAM okán, a GÉNEK PARANCSAI szerint keletkezik a szükséglet, és a GÉNUTASÍTÁSOK szerint, történik a kielégítése. Az embernek is, muszáj a génutasításainak, késztetéseinek teljesítését véghezvinnie élete során, hogy sikeres, boldog, beteljesült életet éljen, miközben fegyverként használja az emberi észt. Az intelligencia birtoklásával viszont embernek maradni, igazán embert próbáló feladat.

Mi élők, mindnyájan a győztesek utódai vagyunk és természetesen mi is szeretnénk győzni. Azonban, a tényeket nézve megállapíthatjuk, hogy a győztesek, a sikeresek, nem mindig erkölcsösek, és nem mindig ártatlanok, a sportszerűségről meg ne is beszéljünk. Mindenki önmagát tudja, a legjobban megsajnálni és sajátmagának, részrehajlóan igazat adni. Ezek a gondolatok is a génprogram befolyásolása által ösztönözöttek. Nem lehet önmagunkat, megtagadni, génprogramunkat hanyagolni vagy mellőzni. Ami a génkódoltságunk sikerre vitelét segíti elő, azt haszonként igyekszünk begyűjteni. Életünk során a tevékenységeinknek a céljai, szinte mindig a haszon eléréséről, megszerzéséről szólnak, az értelmünk által, a kialakult világnézetünk hatására, a valamennyire torzított génprogramunknak megfelelően. (Haszon bármi lehet, ami segíti a génprogram sikerét. Pl.: béke, egészség, szeretet, barátság, szerelem, gyermekáldás, megbecsülés, jó közösség, bajtársiasság, siker, gazdagság, pénz, hatalom, pályafutás, elismerés, jó utakra találás, kitűzött célok elérése, köszönet, jó kívánság, házasság, válás, öröklés, halálozás, túlélés stb.)

Ennyi felvezetés után ráérezhetünk, hogy az ember milyen szűrőkön keresztül értelmezheti a semmit. Milyen előzetes szempontok szerint magyarázhatjuk meg, miféle embert érintő hatásoktól befolyásoltan értékelhetjük ki a semmit? Tovább görgethetjük a befolyásoló tényezők bemutatását, hogy a „mi a semmi” kérdésre adandó válaszokból minél többet el tudjunk fogadni.

A pontos, igaznak tűnő válaszokat meg lehessen értetni és sikerüljön elfogadtatni.

A térfogat

Csak a háromdimenziós kiterjedést ismerjük tényleges létében, mint háromdimenziós, térbeli valóságot. Mint az üresen is létező végtelen térfogatot, amelynek sehol nincs vége, semerre nincs felülete. A kiterjedést, mi emberek tapasztaljuk, érzékeljük, részt veszünk benne. A TÉRŰR-HELY, mint anyagtalan térfogat, anyagtalanul a semmit tartalmazza.

A kiterjedés, amit háromdimenziósnak mondunk, tartalmaz három elkülöníthető, egymásra merőleges térbeli irányt.

A három irányt lemozoghatjuk. A térben mozoghatunk előre – hátra, fel – le, jobbra – balra elmozdulásban.

Valójában a végtelen, határtalan TÉRŰR-HELY kiterjedésben létezik, tőlünk függetlenül, amit mi emberek háromdimenziós térfogatnak írunk le.

A kiterjedés anyag nélkül is folytatódik olyan térfogatokon át, ahová még az Ősrobbanás energiája, mint a kiterjedésben létező és terjedő anyag, eddig még nem jutott el. Arrafelé a kiterjedés térfogatában semmi sincs. Nincs foton, atom, molekula, test, és így tovább. Ezektől mentes a térfogat végtelene. (Feltételezés, mert nincs rá lehetőségünk, hogy megnézzük.)

Elméleti oldalról ismerhetjük a 0, az 1, dimenziókat. Tapasztalatból a 2, és a 3, dimenziót. A Teret, mint Világűrt, mint az Univerzum kiterjedését, létezésünk terét, térfogatát 3 dimenziónak érzékeljük.

Az ŐSROBBANÁS energiája, a nulla dimenzióból származik. Ez nem ellentmondás, mert könnyen származhatott onnan, mint kiterjedés nélküli energia. Az Ősrobbanás nem tartalmazott anyagot, csak színtiszta energiát, cselekvő erőt. Az energia kiterjedés nélkül, de végtelenszerű, nagy potenciállal rendelkezett, a „0” dimenziós állapotában.

Az energia, ismeretlen okból és mindenképpen máshonnan jött a TÉRŰR-HELYBE, mert amikor ideért, akkor történt az Ősrobbanás. A robbanásból és az előtte lévő helyzetből feltételezhető, a „0” dimenzió ténye. Az anyag világából semminek hívhatjuk azt az állapotot.

MEGJELENÉSI KÖRÜLMÉNYEK:

– A PONT: kiterjedés nélküli, térben megfoghatatlan, jelzésszerű látszólagos állapot, vagyis a semminek, akár egy jellemzése is lehet. A mi 3 D világunkban pont önmagában nem létezik. Kiterjedéssel rendelkező testek tulajdonságaiból ismerjük.

– A SÍK: két kiterjedési irány határozza meg, szélesség és hosszúság. Nincs mélysége. Ilyen megjelenést hordoz az árnyék, a fotó, a festmény, a mozaik, az írások megjelenései a betűk, a tűkörkép stb.. A 3 D. kiterjedésben önállóan nem létezik 2 D. állapotban semmi. Csak anyagok tulajdonságaiként fordulhat elő, mint látszólagos megjelenés. Kiterjedéssel rendelkező testek, anyagok nélkül nem állnak elő az árnyékok, a 2 D jelenségek.

– A TEST: háromirányú, egymásra merőleges kiterjedési irány jellemzi. A mi világunkban minden létező hordozza a 3 D. testállapotot. A valódi testállapotok 3 D. kiterjedéssel léteznek, ezek anyagok. Kivételek itt is lehetnek.

– Viszont az anyagoknak rengeteg tulajdonságaik vannak. Térfogatos megjelenéseikkel, vagyis a 3 D állapoton túl 0, 1, 2, dimenziós hatásokat is kelthetnek, előállíthatnak az anyagtulajdonságok. A 4 D. és még nagyobb, egyéb D. állapotokkal a valóság szintjén még nem találkoztunk, ilyeneket nem sikerült meglátnunk, megtapasztalnunk, létrehoznunk.