Adamnek és Abbey-nek,
remélem, egy napon elég szerencsés leszek,
hogy finanszírozni tudjam a továbbtanulásotokat.
Vagy legalább egy nagyon szép vakációt.

TAVASZ

1.
FEJEZET

Paige St. James nyugtalanul keresztbe tette hosszú lábait a csillogó tárgyalóasztal alatt. Nem kedvelte a maratoni megbeszéléseket. Minél tovább tartott a kopaszodó öltönyös férfi PowerPoint-bemutatója, annál idegesebbnek érezte magát. Sok dolga volt, és azzal, hogy egy csomó robotot hallgatott a tévécsatornánál, akik arról beszélnek, hogyan lehetne tovább emelni egy amúgy is sikeres műsor nézettségét, nem pipált ki egyetlen tételt sem a teendői listájáról.

– Amire igazán szükségünk van, az az, hogy Gannon érzelmeket mutasson – jelentette be az öltönyös. A következő dián megjelent a szexisten, Gannon King arca egy oszlopdiagram társaságában. Paige egészen biztos volt benne, hogy a teremben lévő kevés nő közül egyik sem a grafikont nézte. – A női célközönségünk egyértelműen erre vágyik.

– Tisztázzuk a dolgot. Nem a szokásos érzelemkifejezésről beszélsz, igaz? – kérdezte Eddie Garraza, a jobbján ülő férfi, aki vezető producere és egyben porondmestere volt Az építés királyai című, valóságshow-nak titulált cirkusznak. Egy olyan helyiségben, amely tele volt dizájneröltönyökkel és márkás cipőkkel, amik többe kerültek, mint a legtöbb ember első autója, Eddie a védjegyévé vált khaki nadrágot és gyűrött inget viselte. Kedvelt mokaszinjával szüntelenül dobogott az asztal alatt.

Paige köhögéssel álcázta a kuncogását.

Gannon King általában lángoló indulatot árasztott, amivel a közelben állókat egytől egyig felperzselte. Építészként dolgozott, de a famegmunkálás művésze volt, ugyanis olyan bútordarabokat készített, amelyek egyedi műalkotásnak számítottak. A női nézők imádták Gannon félmeztelen felsőtestét, de Paige inkább a bútorokon legeltette a szemét, nem pedig a férfin. A tehetséggel azonban együtt járt a szenvedélyes, dacos, makacs személyiség is, ami gyakran lelassította a forgatásokat és felbosszantotta Paige-et.

– Szeretnénk látni az emberi oldalát. Cat nézettségi mutatói remekek, de muszáj, hogy Gannon kedvesebb legyen. A nézők még inkább odáig lesznek érte.

Cat King Gannon vonzó és tehetséges ikertestvére volt. Két perccel később született a férfinál, és Gannonhoz hasonlóan hosszú szempillája meg mogyoróbarna szeme volt, de a haja, melyet általában rövidre vágatott, szőke volt, míg a bátyjáé sötét. Míg a férfi durva volt, addig Cat simulékony. Míg Gannon vitatkozott, ő kompromisszumot kötött. A kísérteties családi hasonlóság nélkül, pusztán a viselkedésük alapján nehéz lett volna megmondani, hogy rokonok.

– Paige. – A túl szűk Hugo Boss öltönybe bújt férfi, akit Raymondnak… vagy talán Ralphnak hívtak, rámutatott a projektor távirányítójával. – Volt néhány összetűzésed Gannonnal. Azt várjuk tőled, hogy bosszantsd fel, és örökítsd meg. Tudod, hogy rajong a gyerekekért. Derítsd ki, mi a gyenge pontja. Ötezer dolláros bónusz jár neked, ha Gannon sírva fakad.

A nő bólintott, jelezve, hogy hallotta, anélkül, hogy ténylegesen beleegyezett volna bármibe is. A férfi igazat mondott. A lakásfelújító valóságshow első évadában nemegyszer tört ki közöttük vita a forgatáson. Úgy tűnt, Gannon ösztönösen érezte, mivel tudja kihozni őt a sodrából. Tekintettel a műsor sikerére, a csatorna berendelte a tizenkét epizódból álló második évadot is, ami bőven elég időt adott Paige-nek arra, hogy összevesszen a pimasz műsorvezetővel.

Már ha persze Paige olyan producer lett volna.

De bármennyire szüksége volt a plusz ötezer dollárra, nem akarta felültetni Gannont, vagy szórakozásból felkavarni az érzelmeit. Lehet, hogy a férfi egy seggfej, de rendkívül tehetséges seggfej. És a szíve mélyén tisztelte a „csatorna baromságai” iránt érzett őszinte gyűlöletét.

Nem mintha ezt valaha is elárulná neki.

Eddie megbökte az asztal alatt a golyóstoll kupakos végével.

– Minden tőlünk telhetőt meg fogunk tenni – mondta Eddie Raymond-Ralphnak tökéletes pókerarccal, miközben Paige ujjai a laptop billentyűzete felett siklottak jegyzetelve.

Eddie a ’90-es évek közepe óta ugyanazt a drótkeretes szemüveget viselte, és soha nem árulta el az arckifejezésével vagy a testbeszédével, hogy mire gondol. Egyszerűen beszélt, és tudta, mikor nem érdemes vitázni. Így fordulhatott elő, hogy az örök fiatalság iparágában Eddie kócos, ősz hajjal büszkélkedett, és soha nem került a botox közelébe.

A prezentáció folytatódott, és Paige tekintete az üvegfalon túli New York látványára vándorolt. A belvárosban voltak, hat emelettel a világ fölött, a produkciós cég főhadiszállásán. A Summit-Wingenroth Produkciós Iroda hosszú, tekintélyes múlttal rendelkező cégnek tűnt, de valójában öt évvel korábban alapította egy volt valóságshow-sztár, aki abból csinált profitot, hogy szinte forgatókönyv nélkül elkészített műsorok tucatjait vetette a csatornák elé.

Az építés királyai volt az egyetlen olyan műsor a vállalat hosszú repertoárjában, amelyet Paige el tudott viselni. Ők segítettek az embereken, és számára ez volt a legfontosabb. A Summit-Wingenroth azonban kizárólag abban volt érdekelt, hogy bevonzza a közönséget, és borsos áron eladja a reklámokat meg a marketinget.

A tárgyalóterembe vezető dupla ajtó kinyílt, mire mindannyian odafordultak. Gannon King beképzelten sétált be a helyiségbe. Cat a bátyja mögött lépkedett, és melegen mosolygott az összegyűltekre. Raymond vagy Ralph gyorsan átkattintott a következő diára, így Gannon arca eltűnt egy újabb, demográfiai adatokat tartalmazó táblázat mögött. Paige ismét az előtte lévő laptop képernyőjére fordította a figyelmét, és nem volt hajlandó a férfira bámulni.

Gannon az a fajta ember volt, aki azonnal magára vonta a figyelmet, amint belépett egy helyiségbe. Olyan testalkata volt, mint egy északi istennek, széles válla, izmos mellkasa és kockás hasa, amitől a Twitter minden alkalommal felbolydult, amikor a férfi levette a pólóját a kamera előtt. A gombos nyakú, szürke póló, amit aznap viselt, ráfeszült a mellkasára, felfedve lenyűgöző testalkatát. A bal csuklóján három bőr karkötőt viselt.

Ugyanolyan ziláltan, ugyanakkor lazán és magabiztosan nézett ki, mint máskor, azonban a haja egy kicsit hosszabb volt, mint az előző évadban. Paige az ajkába harapott. Ő producer, nem pedig szerelmes tinirajongó. A férfi pedig a szakmája nárcisztikus istencsapása.

– Itt vannak a feltörekvő csillagjaink. – Az öltönyös a kelleténél mézesmázosabb hangon szólalt meg, aminek hallatán Paige alig tudta fékezni az arcizmait.

– Elnézést a zavarásért – jegyezte meg Cat a bűnbánás legkisebb jele nélkül. – De a környéken jártunk, és gondoltuk, beugrunk.

– Szívesen látunk benneteket, ha csatlakozni szeretnétek hozzánk. Épp a demográfiai mutatókat néztük át.

Meg azt, hogyan készítsük ki a testvéredet a kamera előtt – tette hozzá Paige magában.

Gannon nem foglalkozott az udvariaskodással, inkább a kávé felé indult. Töltött magának egy csésze fekete kávét, majd nekidőlt a pultnak. Cat helyet foglalt az asztalfő közelében, és kíváncsian nézett az előadóra, amíg az élénkfukszia árnyalatúvá vörösödött, és dadogni kezdett az „értékelésekről”.

Paige elvigyorodott. Cat mesterien manipulálta a férfiakat. Ami csinos mosolynak és lelkes érdeklődésnek tűnt, az valójában jól kiszámított lépés volt a részéről, hogy lefegyverezze az ellenséget, és megszerezze, amit akar. Minél jobban alábecsülték, annál több mindent úszott meg, mire az áldozatai rájöttek, hogy áldozatok. Paige azon tűnődött, vajon Cat ezúttal mit akarhat.

Még mindig mosolyogva pillantott Gannon felé, és átkozta magát, amikor észrevette, hogy a férfi őt figyeli. Gannon bizonyára invitálásnak vette a tekintetét, mert megkerülte az asztalt, hogy elfoglalja a mellette lévő üres helyet.

A férfi kopott, szakadt farmerje súrolta a nő alkarját, amikor helyet foglalt. Paige azonnal elrántotta a karját a karfáról, és az ölébe ejtette a kezét. Miután leült, a férfi felhajtotta felsője ujját, felfedve az alkarján lévő új tetoválást, és rátámaszkodott a hozzá legközelebb lévő karfára.

Paige fűrészporszagot érzett, és észrevette, hogy a férfi a kopott munkáscsizmáját viseli. Valószínűleg a délelőtt nagy részét a brooklyni műhelyében töltötte, mielőtt Cat iderángatta amiatt, amit kitalált.

Mégis miért kell neki ennyire állati jóképűnek és mélységesen tehetségesnek lennie? Ez nem igazságos.

A férfi közelebb hajolt hozzá.

– Mi nem igazságos? – suttogta. A férfi lehelete melegen simogatta a nő nyakát. Paige megfordult, hogy ránézzen, és túl közel találta magához. Most már gondolatolvasó is?

Gannon a képernyő felé biccentett.

Ez nem igazságos. Ez nem igazságos.

A francba. A tudatalattija megpróbált a felszínre törni. Paige az ajkába harapott, majd megvonta a vállát.

– Kéztőalagút-gyakorlat. – Megmozgatta az ujjait, elkötelezve magát a hazugság mellett.

– Hát persze, hercegnő.

A férfi vigyora egyértelművé tette, hogy nem sikerült megtévesztenie. A „hercegnő” szóval pedig az idegeire ment. Azóta hívta így, amióta egy váratlan felhőszakadás az előző évadban bőrig áztatta. Az egyik önkéntesnél történetesen ott volt a lánya tornazsákja, és Paige a nap hátralévő részét egészen késő estig egy röplabdás rövidnadrágban és egy túl szűk, flitteres pólóban töltötte, aminek a mellkasán a Hercegnő felirat szerepelt. Amint Gannon rájött, hogy a becenév bosszantja a nőt, rendületlenül és rendszeresen ezt használta.

Paige kitörölte a sorokat, és megpróbált újra az előadóra hangolódni, aki végre a megbeszélés fontos részéhez közeledett. A családokhoz, akik ebben az évadban szerepelni fognak a műsorban.

– Az évad első szereplője a Russe család. – A képernyőn egy idős házaspár jelent meg, akiket különböző korú gyerekek vettek körbe. – Phil és Delia Russe-nak három gyereke és kilenc unokája van. – A következő diára kattintott, ami egy jellegtelen épület külsejét mutatta. – Húsz évvel ezelőtt nyitottak egy ingyenkonyhát a városban, és azóta körülbelül egymillió adag ételt osztottak szét. Az egész család szokott ott önkénteskedni. – Újabb dia, ami ezúttal egy szegényes, de elegáns irodát mutatott, ahol Russe-ék egy hatalmas csekket fogadtak el két öltönyös férfitól. – Öt évvel ezelőtt munkaközvetítéssel is elkezdtek foglalkozni. Szóval a korábbi hajléktalanok készen állnak az önkéntes munkára, ráadásul az összes gyerek meg unoka ott lesz, és a közösség többi tagja is beszállt a projektbe. Nyáltenger lesz ez az epizód. Tökéletes szezonnyitó.

Paige szándékosan hagyta ki a „nyáltenger” szót a jegyzeteiből.

– Nincs pontos információnk arról, hogy pontosan mennyire lesz kiterjedt a felújítás. Mihelyst a tudomásomra jut, elküldöm a projekt minden részletét – jelentkezett önként Paige.

Gannon megköszörülte a torkát, mire minden tekintet rászegeződött.

A férfi hátradőlt a székén, és a képernyő felé fordult.

– Az embereim kapcsolatba léptek a helyi csapatokkal és a település építésügyi bizottságával. Hátul van elég hely ahhoz, hogy hozzáépítsünk egy földszinti szobát az épülethez, az elejét pedig átalakíthatjuk, hogy egy nagy, nyitott teret kapjunk. A gondot a tető és a negyvenéves elektromos hálózat okozza. Mindkettőt ki kell cserélni. Az engedélyek nem jelenthetnek problémát.

Gannon King felszólalt egy megbeszélésen. Önként. És segítőkészen. Csodák mégiscsak léteztek. Persze ezzel egyúttal idiótának állította be őt.

Az asztalnál ülő három nő minden szaván csüngött. A féltucatnyi férfi elgondolkodva bólogatott, mintha épp most hallották volna a gettysburgi beszédet. Paige rápillantott Gannonra, aki felvonta a szemöldökét, és széttárta a karját.

– Tudok szépen is játszani, hercegnő – mondta halkan.

– Nem mondtam, hogy képtelen vagy rá.

– Ítélkezést hallok a hangodban.

Seggfej. Fogadjunk, hogy ezt bezzeg nem hallotta.

– Elismerem, hogy elítéllek, ha te nem hívsz többé hercegnőnek ebben az évadban.

Gannon közelebb hajolt hozzá. Megint túlságosan is közel. A fénytől aranyszínű pöttyök csillogtak a szemében. A szemöldökén lévő sebhelytől veszélyesnek és gorombának tűnt.

– Biztos, hogy ebbe nem egyezem bele.

2.
FEJEZET

Mire vége lett a megbeszélésnek, Paige üres gyomra hangosan panaszkodni kezdett, a nő pedig alig várta, hogy megszabaduljon Gannontól. Miután rápillantott az órájára, látta, hogy fél órája maradt, hogy egyen valamit, mielőtt ő és Eddie összefutnak a helyszínfelelőssel, hogy megismerjék az első három epizód részleteit.

Felállt, hogy összepakolja a laptopját meg a papírjait, de Gannon ülve maradt. Érezte, hogy a férfi őt bámulja, és próbált nem tudomást venni róla, de a perzselő forróság végül megtörte:

– Szükséged van valamire? – kérdezte udvariasan.

A férfi szája féloldalas vigyorra húzódott.

– Még sosem láttalak szoknyában. Ez… – Gannon tekintete végigsiklott a nőn. – Szép vagy.

Gannon már mindenben látta őt, csak elegáns ruhában nem. Útközben a stáb egyenruhája farmerből, pólóból meg bármi olyanból állt, amit könnyen fel és le lehetett venni. Amikor forgattak, Paige szerencsésnek mondhatta magát, ha talált időt arra, hogy a szempilláit kifesse, mielőtt kora hajnalban elindult dolgozni. Volt néhány előnye annak, hogy a kamera mögött állt.

A bőrén érzett bizsergés elárulta, hogy a lába elpirulna a férfi elismerő tekintetétől, ha képes lenne rá. Ellenállt a késztetésnek, hogy megigazítsa ceruzaszoknyáját.

– Nagyon örülök, hogy tetszik – jegyezte meg hűvösen. – Találkozunk a forgatáson.

Igyekezett olyan tempóban kisietni az ajtón, hogy abból az elfoglaltság sugározzon, ne pedig az, hogy az életéért menekül, még ha érezte is, hogy a férfi tekintete minden lépését követi.

– Paige! – Cat az ajtóban érte utol. – Hé, nem akarsz ebédelni?

Paige az órájára pillantott.

– Mit tudunk elfogyasztani huszonöt perc alatt?

Cat felhúzta az orrát, majd felragyogott az arca.

– Hot dogos bódé – vágták rá egyszerre.

Paige felnevetett.

– És mi van a bátyáddal? – A tárgyalóterem ajtaja becsukódott mögöttük, de még épp elcsípte, ahogy Gannon két olyan szót dörmög, amitől kirázta a hideg: Meeghan Traxx.

– Neki dolga van – válaszolta Cat legyintve. – Menjünk, együnk borzalmasan egészségtelen dolgokat, és beszélgessünk.

Paige betette egy szekrénybe a táskáját meg a papírjait, majd lementek a lifttel. Találtak egy árust a sarkon, és hot doggal a kezükben, elindultak a parkba. A kora tavaszi napsütés azonnal feldobta Paige hangulatát.

– Ó, édes Jézusom, ez isteni – mondta Cat, miközben az égboltra emelte tekintetét.

Paige egyetértően mormogott, ahogy megrágta a falatot.

– Fogalmam sincs, hogy tudsz így enni, és közben így kinézni – morogta Paige. Cat öt centivel volt magasabb Paige százhetven centijénél, és olyan testalkata volt, mint egy átkozott balerinának.

– Ugyan, kérlek. Bagoly mondja verébnek.

– Nos, én nagyon bánni fogom ezt az ebédet, amikor ma este másfél órát izzadok majd a konditeremben. Te valószínűleg hazamész, és megeszel egy tányér fettuccinét.

Cat megsimogatta lapos hasát.

– Jó gének és zsírleszívás.

– Micsoda hazug vagy – vádolta Paige.

– Biztosítottak róla, hogy engem sem fognak örökké kímélni a kalóriák, és amikor ez megtörténik, úgy fogok kinézni, mint az imádni való, dundi, olasz nonnim.

– Mind egyformán végezzük – filozofált Paige.

Cat gyors kérdésekkel bombázta, miközben falatozva sétáltak.

– És milyen volt a szünet? Jól teltek az ünnepek?

– Igen. És neked?

– Őrült és hektikus, de fantasztikus volt. Randizol most valakivel?

Paige a szemét forgatta.

– Ezt határozott nemnek veszem. – Cat platinaszőke lófarka ritmikusan lengett a levegőben. A szűk farmerben, csizmában és pulóverben úgy nézett ki, mintha épp egy fotózásról jött volna.

– Tudod, milyen a napirendem. Nincs időm a férfiakra. – Paige összegyűrte a szalvétáját, és egy szemetesbe dobta, amikor elhaladtak mellette.

Cat az utolsó falatot tömte a szájába.

– Nincsenek rendben a prioritásaid.

– Nem értem, amit mondasz, amikor ennyi hús van a szádban – cukkolta Paige.

– Ó! – Cat pacsit adott neki. – Ez szép volt. Most pedig vissza oda, ahol győzködlek, hogy randizz, vagy legalább feküdj le valakivel. Gyönyörű fiatal nő vagy, Paige. Bűn ezt az egészet – Paige mellkasára mutatott – ruha mögé bújtatni.

– Nevetséges vagy. Kérlek, mondd, hogy most nem jársz senkivel.

Cat korábban gyakran zúgott bele olyan férfiakba, akik aztán összetörték a szívét, vagy felbosszantották. Az egész körforgás általában három hétig tartott, és ha ez forgatás közben történt, akkor nagy pusztítással járt.

– Nem. Most nincs senki az életemben. Leszünk leszbikusok?

– Hát, kényelmes lenne a forgatások idején – tűnődött Paige. – Az ágy melyik oldalán alszol?

– Középen.

– Nem. Soha nem működne. Nem tudok összebújni senkivel a takaró alatt.

Cat felsóhajtott.

– Rendben. Maradok a férfiaknál. Bármennyire is megbízhatatlanok és bonyolultak.

– Ha már szóba került a bonyodalom, hogyhogy benéztetek Gannonnal a produkciós megbeszélésre?

– Erősen küzdünk azért, hogy a stáb és az embereink fizetésemelést kapjanak.

– A kiürülő bankszámlám hálás lesz neked – mondta Paige. Gannonnak és Catnek nagyon erős elvei voltak a vagyonmegosztással kapcsolatban. A produkciós iroda mindkettőjüknek csillagászati béremelést ajánlott a második évadra, és Paige nem lepődött meg azon, hogy a testvérek a többiekről is gondoskodni akartak.

– Kifelé jövet hallottam, hogy Gannon Meeghant említette.

Cat hányást mímelt.

– Undorító. Ne beszéljünk arról az agyonplasztikázott, nyomorult, embernek aligha nevezhető lényről.

Meeghan Traxx volt a csatorna legnagyobb sztárja. Neki volt a legszőkébb haja, a legnagyobb melle és hírhedten a legnagyobb egója az egész világon. Két saját műsora volt, és történetesen Gannon King barátnője volt.

A stáb szeretett pletykálni. Paige pedig eleget hallott ahhoz, hogy tudja, Meeghan a forgatáson és azon kívül is szörnyeteg. Bármennyire is ellenszenves Gannon, még ő sem érdemel meg egy Meeghant.

– Részt szokott venni a családi eseményeken? Vitt valami puccos és dizájnos édesburgonya-köretet a King család hálaadására? – faggatózott Paige.

Cat felhorkant.

– Istenem, dehogy! Még sosem találkoztunk vele. Gannon még csak nem is beszélt róla. Ami jó dolog, mert ha azt mondaná, hogy „Meeghan olyan csodálatos”, én azt válaszolnám, hogy „elviszlek a sürgősségire, hogy vizsgáljanak meg, mert nyilvánvalóan fejsérülést szenvedtél”.

Paige felnevetett.

– Csak most jövök rá, mennyire hiányoztál.

Cat félkarral átölelte.

– Ezzel én is így vagyok, bébi.

– Te jó ég! Tényleg te vagy az! – Egy rózsaszín futóruhás nő visított Catnek, és integetni kezdett. – A férjem nem fogja elhinni! Cat King csak úgy sétálgat a parkban, mint egy átlagos ember. – A nő kotorászni kezdett hatalmas táskájában.

Cat Paige-re kacsintott.

– Mindig jó találkozni a sorozat egyik rajongójával. Szeretnél egy képet?

A nő diadalmasan kiemelte a táskája mélyéről a telefonját.

– Szeretnék! – Odalökte a telefont Paige-nek. – Itt van a bátyád is? – A nő feje olyan gyorsan forgott ide-oda, hogy félő volt, még a végén meghúzza a nyakát.

– Most csak én vagyok itt.

A nő felsóhajtott.

– Valószínűleg ez a szerencsém. Elájulnék, ha találkoznék vele.

Paige elvigyorodott, amikor Cat jóindulatúan viszonozta az ölelést. Csinált néhány felvételt, hogy biztosan megörökítse az izgalmas találkozást és Cat legjobb oldalát.

A nő elengedte Catet, és azonnal átlapozta a képeket.

– Ez annyira izgalmas! – Hátra sem nézve elsietett.

Cat elvigyorodott.

– Mennyi idő múlva jön rá, hogy nem köszönt el?

– Két sarok – jósolta Paige. A sztárfaktor csak a sorozat első évadának felénél ütött be, így a népszerűség még új volt a King testvérek számára. – Még mindig jó móka, hogy felismernek? – kérdezte Paige.

Cat vállat vont.

– Erre vállalkoztam. Akár ki is élvezhetem.

– Jobban viseled, mint a bátyád. – Gannon az évad után összetűzésbe került egy agresszív fotóssal, aki nem hagyta békén Catet egy díjátadón. Az incidensről felvétel készült, és bár nagyrészt dicsérték, amiért a védelmező nagy testvér szerepébe lépett, az eset apró csorbát ejtett a hírnevén, amit a csatorna igyekezett eltüntetni.

– Gannon nehezen győzi le a védelmező ösztönét – mondta Cat. – Mindig is ilyen volt. – Ránézett a karcsú csuklóján lévő óriási órára. – Azt hiszem, itt az ideje, hogy visszakísérjelek a további izgalmas találkozóidra.

Paige felsóhajtott.

– Ez egy jó évad lesz.

*

Órákkal később, három további megbeszélés és egy konferenciahívás után Paige kimerülten lépett a lakásába. Levette magas sarkúját, és a kanapé felé hajította. Mivel a lakótársa, Becca egy forgatás miatt nem tartózkodott a városban, itt nem állt meg. A szoknya és a blúz következett, ahogy végigballagott a folyosón a hálószobája felé. A helyiségben csak egy ágy meg egy komód fért el, mégis ez jelentette számára az otthont.

Paige arccal előre az ágyra dőlt, és kinyújtózott.

A forgatás a következő héten kezdődik. A dél-karolinai Columbiába repülnek majd, ahol az első napon előkészítik a terepet, és ellenőrzik az engedélyeket, hogy elkezdhessék a forgatást, aztán beindul az őrület.

Keményen fognak dolgozni, hosszú napokon keresztül. De a tapasztalat felbecsülhetetlen, és hazudna, ha azt mondaná, kicsit sem lábad könnybe a szeme, amikor a forgatás véget ér, és átadják a kulcsokat a családnak. Bármennyire is kapzsi volt a produkciós iroda, mégis egy olyan otthont adtak egy arra érdemes családnak, amire büszkék lehetnek.

Természetesen gondoskodott róla, hogy senki ne lássa a könnyeit. Azért volt a forgatáson, hogy elvégezze a munkáját, és jól csinálja a dolgát. Eddie tőle várta, hogy mindent a költségvetésen belül tartson. Gannon King pedig minden alkalommal kihívást jelentett számára.

Nagyot sóhajtott a párnájába. Hamarosan megteheti majd, hogy ezt a tapasztalatot valami fontosabb, személyesebb dologban kamatoztassa. És messze, nagyon messze lehet Gannontól.

3.
FEJEZET

A Russe házaspár a dél-karolinai Télapóra és a feleségére emlékeztette Paige-et. Ősz hajuk és pirospozsgás arcuk volt, ráadásul szinte mindig mosolyogtak. Úgy tűnt, a jókedv öröklődött a családban, és átragadt a második meg a harmadik generációra is. Tele volt a ház, és Paige igyekezett kordában tartani a káoszt.

– Szóval a holnapról – mondta Paige, átnyújtva Philnek és Deliának a civil szereplőknek szóló forgatókönyv egyik másolatát –, reggel hét körül érkezünk, hogy mindent előkészítsünk, és legkésőbb nyolc óra előtt elkezdjük a forgatást. Ez azt jelenti, hogy mindenki – körbemutatott a zsúfolt nappaliban – legyen itt fél nyolcra, amikor Gannon és Cat bekopogtatnak.

A „meglepetés” érkezés sosem valódi. A családok tudják, hogy őket választotta ki a műsor. Órákon át beszélgettek telefonon a különböző producerekkel és asszisztensekkel, hogy megosszák velük a magánéletük részleteit, a céljaikat, és azt, hogy milyen problémákat kell megoldani az otthonukkal kapcsolatban. A forgatás előtti napon a család a stábbal együtt összepakolta azokat a tárgyakat, amelyekre nem lesz szükség, és csak útban lennének. A forgatás idejére mindent egy helyi raktárba szállítottak.

A családokat Paige szigorúan utasította, hogy az előre megbeszélt időpontban legyenek otthon, és mindannyian kellő lelkesedéssel nyissanak ajtót. Az enyhe meglepetésfaktorról azzal gondoskodtak, hogy a családok a kamerák kereszttüzében találkoztak először a King testvérekkel, és a jelen lévő önkéntesek a barátok meg a szomszédok voltak.

Rengeteg előkészületet kellett megtenni egy kétperces ajtókopogtatós jelenet miatt, amit általában egy tucatszor forgattak le.

– Oké, gyerekek – jegyezte meg Paige, és a szobában lévő unokák felé fordult. – Holnap vegyétek elő a legjobb színészi képességeiteket, mert el kell játszanotok, hogy meglepődtök. – Egy kislányra mutatott, akinek sebes volt a könyöke, és szeplők tarkították az orrát. – Molly, lássuk, te milyen arcot vágsz, amikor meglepődsz.

Molly őszinte döbbenetet színlelt, Paige pedig megtapsolta.

Egy farmerkék szemű kisfiú megrángatta a kezét.

– Megjavítjátok a tata házát? – Elragadó tekintettel meredt rá, tágra nyílt szeme és kerek arca volt. Határozottan szerepelni fog a képernyőn.

Paige letérdelt.

– Ez a terv, Trevor. Van valami különleges, amit szerinted mindenféleképpen meg kellene javítanunk?

A kisfiú komoly arccal bólintott.

– Tata szereti a pattogatott kukoricát.

Paige összeszorította az ajkát.

– Oké. Szóval pattogatott kukorica tatának.

Egy vékony, barna hajú lány nevetve csatlakozott hozzájuk. Paige megpróbálta felidézni a nevét. Susan, jutott az eszébe. Phil és Delia középső gyermeke.

– Amikor Trevor ott alszik tatánál meg mamánál, pattogatott kukoricát szoktak készíteni, és filmet néznek. De apa pattogatottkukorica-készítő gépe elromlott a múlt hónapban, úgyhogy azóta csak mikrós kukorica van.

– Undorító – sóhajtotta Trevor.

Paige bólintott.

– Nos, meglátom, mit tehetünk, hogy megoldjuk tata pattogatottkukorica-problémáját. Na, mi történik, amikor meglátod a kamerákat?

– Úgy teszek, mintha ott sem lennének – válaszolta Trevor.

– Szép munka. Akkor már csak az van hátra, és ez nagyon fontos, hogy milyen meglepett arcot tudsz vágni?

A kisfiú komoly arca rémültté változott, a szeme tágra nyílt, szája tátva maradt.

– Nos, ez inkább ijedtnek tűnik. Mit szólnál, ha megpróbálnál boldogabbnak látszani?

*

Paige tizenegy előtt ért vissza a motelbe, és sikeresnek könyvelte el ezt a napot. Mindenkit tájékoztattak a forgatás menetéről. Minden felesleges dolgot átvittek Nagy Bob raktárába. A helyi csapat pedig készen állt a bontás megkezdésére, amint megkapják az engedélyt. A lehető legjobban felkészültek, még akkor is, ha tapasztalatból tudta, hogy minden forgatásnak az a sorsa, hogy a felkészültségtől függetlenül katasztrófába torkolljon.

Levette a farmernadrágját, és pizsamát húzott, mielőtt bebújt a takaró alá, és a laptopjával együtt hátradőlt a párnán.

Paige újra átnézte a listáját, és válaszolt néhány nem sürgős e-mailre, ami aznap érkezett. Ránézett az órára, és üzent Catnek.

Paige: Ideértél a motelbe?

Azonnal megkapta a választ.

Cat: Itt vagyok, és felkészültem a bulira!

Paige: Talán inkább le kellene feküdnöd pihenni. Holnap korán kezdünk.

Cat: Igen, anya.

Paige elvigyorodott. Néhányan úgy tekintettek a munkájára, mintha egy túlbecsült bébiszitter volna. Azonban ő a részletek vigyázójaként gondolt magára. Éppen a kiadványokat ellenőrizte és a jegyzeteit frissítette, amikor megkordult a gyomra.

A csirkés szendvicset, amit két perc alatt bekapott, órákkal ezelőtt fogyasztotta el. Nem törődött a belső morgással, inkább felállt, hogy ellenőrizze a táskáját. Telefontöltő, kötszerek, digitális fényképezőgép, töltő, tollak, papír, iPad, ötven dollár készpénz és a céges hitelkártya: minden a helyén.

Amikor legközelebb megkordult a gyomra, tompa fájdalmat is érzett. Paige felsóhajtott. Nem sok reményt fűzött az egészséges életmódhoz a szezonra, ha már az első itt töltött éjszakáján nassolnivalót vesz a folyosón lévő automatából, de nem tudott úgy lefeküdni, hogy közben a gyomra tiltakozóan korgott.

Fogta a kulcsát meg az aprópénzt, majd követte az émelyítően narancssárga és piros színű szőnyeget az automata felé.

A mogyoróvajas keksz és a pattogatott kukorica között hezitált. Végül a pattogatott kukoricát választotta a tata tiszteletére. Már küldött egy e-mailt, hogy megkérdezze, van-e lehetőség a költségvetésben egy mozis pattogatottkukorica-készítő gépre.

Lehajolt, hogy kiszabadítsa a zacskót a gépből.

– Nem te mondod mindig, hogy ezek a gépek tele vannak méreggel?

Paige összerezzent és megpördült.

Gannon az ajtónak támaszkodott. Bőrdzsekit viselt feszes farmerrel és tapadós pólóval. A haját rövidre nyíratta.

A nő összeráncolta a homlokát, és keresztbe fonta a karját a mellkasán, mert hirtelen nagyon meztelennek érezte magát.

– Csak most értél ide? – Gannon arról volt híres, hogy rendszeresen az utolsó utáni pillanatokban érkezett, veszélybe sodorva ezzel Paige gondosan összeállított menetrendjét.

– Itt vagyok, nem? És ne válts témát! – Közelebb sétált hozzá, és kivette a pattogatott kukoricát a nő kezéből. Kinyitotta a zacskót, majd kirázott belőle egy maréknyit, a többit pedig visszaadta. – Ilyesmin kaplak azok után, hogy tavaly mindenkinek előadást tartottál az automatákból szerzett étel veszélyeiről.

Paige-ben volt annyi, hogy bűnbánónak tűnjön.

– Sokáig dolgoztunk, és még nem volt alkalmam nem mérgező nassolnivalót venni.

Gannon bedobott egy pattogatott kukoricát a szájába.

– Jó tudni, hogy te is ember vagy, hercegnő. – Hátra sem nézve elsétált a folyosón.

– Holnap korán kell kelned! – kiáltott utána Paige. – Ne késs el!

4.
FEJEZET

Késett. Nem olyan sokat, hogy bármit is akadályozzon, de annyit igen, hogy Paige fagyos pillantást vessen rá, amikor két tucat fánkkal elsétált mellette. Gannon elrejtette a vigyorát, mire Paige hátat fordított neki, és elviharzott, a széldzsekije zizegett a nagy rohanásban.

Gannon nem volt akkora seggfej, mint amilyennek beállította magát, de a fenébe is, imádta felhúzni ezt a nőt. Elviselhetőbbé tette a kora reggeli forgatásokat a dermesztő hidegben, a hosszú órákat a szakadó esőben meg a gipszkartonporban, és a csatorna általános baromságait, amikor látta, ahogy megrándul a nő állkapcsa, és kék szemében tűz lobban.

Paige egyszer sem vesztette el a türelmét, ami lenyűgözte a férfit. Gannon hangos, szenvedélyes olasz családból származott, ahol nem féltek tányért törni, hogy kifejezzék a véleményüket. Paige ezzel szemben szisztematikusan magába fojtott minden indulatot, és fagyos hatékonyságával úgy játszott vele, mint egy rohadt bábuval.

Gannon megállt, hogy szemügyre vegye a házat, amit lényegében ki fognak belezni. Két másik otthon között helyezkedett el, és az emeletes, ütött-kopott ház pont olyan projekt volt, amibe szívesen belevetette magát. Az épületen látszott a kora: az ereszcsatornák lógtak, a burkolat elkopott, néhány zsindely hiányzott, és amennyire emlékezett a belső térről készült fotókra, a berendezés a hetvenes évek hangulatát idézte.

A szűk telek még gondot okozhat, tűnődött. Azonban a szomszédok nagy rajongói voltak a Russe családnak, és önként jelentkeztek segíteni a műsorban, ami általában azt jelentette, hogy nem fognak panaszkodni a zajra. Ráadásul a biztonság kedvéért Paige bevetette a varázserejét, és elintézte, hogy mindkét családot szállodába költöztessék a forgatás hetére.

Gannon ikertestvére pulóverbe és kabátba burkolózva jeges kávét kortyolgatott egy széken. Éppen az aznapi forgatás ütemtervét lapozgatta, miközben a stáb körülötte zsibongott, kábeleket fektettek le, és sátrakat állítottak fel.

– Jó reggelt, Cat! – Felemelte a fánkosdoboz fedelét, és figyelte, ahogy a nő szeme felcsillan, amikor megpillantja a vaníliakrémes fánkot.

– A világ legjobb testvére vagy – mondta, miközben beleharapott egy fánkba. Aztán az órájára pillantott. – Elkéstél.

Gannon elvigyorodott.

A nő sejtelmes pillantást vetett rá.

– Útra kész voltál, amikor elindultam. Jöhettél volna velem.

A férfi ártatlanul vállat vont.

– Fánkot kellett vennem.

– Ez az évad első forgatási napja, és máris kínzod szegény Paige-et – panaszkodott Cat. – Miért idegesíted?

– Túlságosan feszült. Egyszer majd sikerül túlfeszítenem a húrt, és akkor kénytelen lesz rám kiabálni, meg a képembe vágni, hogy seggfej vagyok, ahelyett, hogy magában nevezne annak, miközben úgy viselkedik, mint egy jéghercegnő.

– Teljesen belezúgtál – vádolta Cat.

– Nem igaz! – Nem zúgott bele. Paige-re szegezte a tekintetét: a nő épp összedugta a fejét egy produkciós asszisztenssel meg egy helyi vállalkozóval, akit a projekthez béreltek fel. A haját, dús, állig érő, barna haját hátrafogta lófarokba, és átdugta egy kopott baseballsapka hátsó pántján. Farmernadrágot, munkásbakancsot és bő széldzsekit viselt, valószínűleg az egyik kedvenc pólója fölött.

Cat felvonta a szemöldökét.

– Hát, talán jó is, ha nem zúgtál bele. Úgy látom, a vállalkozó fia odavan érte, és örülnék, ha lefeküdne vele.

Gannon villámgyorsan oldalra fordította a fejét. A tekintete rátalált a nyurga, szakadt farmernadrágban meg Clawson Építőipari Vállalat feliratú pulóverben feszítő fickóra, aki odalépett Paige-ékhez. Nem hallotta, mit mond a pasas, de megnevettette Paige-et, aki úgy nézett rá, mintha a fickó egy kibaszott komikus lenne.

– Ja. Szerencse, hogy nem vagy oda érte – jegyezte meg Cat, ahogy leugrott a székről, és vállon veregette a testvérét.

Gannon az orra alatt motyogva úgy döntött, félbeszakítja a kis csevejt. Végül is ő a műsor házigazdája. Tudnia kell arról, hogy mi történik a forgatáson. Átlépett a kábelek fölött, és megkerülte a két produkciós asszisztenst, akikkel a kis csapatuk kiegészült.

– Hé, Mike, ugye? – szólalt meg, és kezet nyújtott az idősebb, szakállas vállalkozónak. – Gannon vagyok. Telefonon már beszéltünk.

Mike határozottan kezet rázott vele.

– Örülök, hogy végre megismerhetem, Mr. King – üdvözölte Mike, és olyan vidáman vigyorgott, ahogy csak azok képesek, akik szeretnek reggel korán kelni.

– Tegeződjünk, Gannon vagyok.

– Épp most meséltem Paige-nek, mennyire izgatottan várjuk a kezdést. Russe-ék a barátaim, igazán jó emberek.

– Nos, Paige gondoskodik róla, hogy jó munkát végezzünk a barátaidnál – ígérte Gannon, miközben átkarolta Paige vállát, és magához húzta. A nő megmerevedett az érintésétől. – Remekül kezeli a káoszt.

– Eddig teljesen lenyűgözött minket – értett egyet Mike. – Ő a fiam, Brandon – mondta, és a magas fickóra bökött a hüvelykujjával.

– Szia, Brandon! – Gannon kezet nyújtott. A kelleténél erősebben szorította meg a pasas kezét. – Paige és én már alig várjuk, hogy együtt dolgozhassunk veletek. A Clawson Építőipari Vállalatnak jó híre van.

– Mi a fene volt ez? – sziszegte Paige, miközben kibújt az öleléséből, amikor Clawsonék elmentek, hogy beszéljenek a csapatukkal.

– Micsoda? – kérdezte Gannon ártatlanul.

A nő nem válaszolt. Valaki, akinek szüksége volt valamire, beleszólt a fejhallgatójába. Paige benyomta a mikrofon gombját, és közölte, hogy mindjárt ott lesz.

– Viselkedj! – szólt rá, és figyelmeztetőn felemelte az ujját.

*

A forgatás előtt megbeszélést tartottak a produkciós stábnak, valamint a Clawson és a King csapatának. Andy Sanders rendező mindenkit végigvezetett azon, amit megvalósítani terveztek aznap reggel, majd Paige félrehívta a saját embereit, hogy megvitassák a pontosabb részleteket. Egy jó, szilárd csapattal dolgozott együtt. Az utazó valóságshow-k nem engedhették meg maguknak a nagy stábbal járó költségeket, ami azt jelentette, hogy a csapatuk többsége akár két vagy három szerepkört is betöltött, hogy mindent lefedjenek.

Három operatőrük volt: Tony, Ricardo – röviden Rico – és Louis. Felicia hangmérnökként dolgozott, húsz év tapasztalattal a háta mögött. Mel és Sam fiatal, kezdő produkciós asszisztensek voltak, akik egyben segédoperatőrként és nélkülözhetetlen lóti-futiként is tevékenykedtek.

Paige pedig az összes többi munkát végezte, ő volt a produkciós koordinátor és a rendezőasszisztens. Andy szeretett azzal viccelődni, hogy Paige többet tudott nála, ezért inkább őt kellett volna rendezőnek kinevezni. Ez azonban nem volt vicces. Nehéz betörni a fiúk klubjába, nem mintha Paige hagyta volna, hogy ez megállítsa. Nagyratörő tervei voltak azzal kapcsolatban, hogy előbb-utóbb közéjük tartozzon.

A nap felkelt, a Russe család meg a rokonaik megérkeztek a helyszínre, és készen álltak a forgatásra. Miután Paige meggyőződött arról, hogy mindenki tudja, mi a feladata, még egyszer, utoljára benézett a családhoz. Russe-ék a nappaliban gyűltek össze, az idegesség minden felnőtt arcán látszott. Trevor sírva fakadt.

– De fel akarom venni! – A sírása csak fokozta a feszültséget.

– Mi a fene folyik odabent, St. James? Ne csipkedd a gyerekeket! – szólalt meg Andy recsegő hangon a fülében.

– Adj egy percet – motyogta Paige, majd kikapcsolta a mikrofonját.

Trevor kibújt az anyja karjából, és odament Paige-hez.

– Hé, haver. Készen állsz a nagy napra? – kérdezte Paige.

– Anya azt mondja, le kell ezt vennem! – Trevor végigsimított kis kezével a csípőjén viselt játék szerszámos övön. – Segítek felépíteni tata házát!

– Hű, de felkészülten jöttél – dicsérte meg Paige.

– A kabátja alá rejtette – sóhajtott fel az anyja, és végigsimított Trevor haján. – Gondoskodunk róla, hogy ne viselje a kamera előtt.

Ez a kijelentés újabb könnyeket csalt a gyerek szemébe.

Paige térdre ereszkedett a narancssárga szőnyegen, amely az utolsó óráit élte.

– Fantasztikus ez a szerszámöv, és szerintem Gannon le lesz nyűgözve tőle.

Trevor megtörölte a szemét a kézfejével, és komoran nekidőlt az anyja lábának.

– Igen?

Paige bólintott.

– Határozottan. De figyelj, mivel azt játsszuk, hogy meglepünk titeket, úgy kell tenned, mintha nem tudtad volna, hogy jövünk. Tehát még nem lehet rajtad a szerszámos öved. – A kisfiú összeráncolta a homlokát, és elgondolkodva meredt rá a kék tekintetével. – Viszont amikor megmutatjuk a házat Gannonnak és Catnek, szerintem nagyon jó lenne, ha felvennéd az övet, és segítenél őket körbevezetni. – Trevor szeme felcsillant, az anyja pedig elmormolt egy imát az orra alatt. – Jól hangzik? – kérdezte Paige. Trevor határozottan bólintott. – Nagyszerű! Akkor miért nem adod ide az övedet, és amint elindulunk a körbevezetésre, megkérlek, hogy vedd fel, jó?

A kisfiú kicsatolta az övet apró ujjaival, és szinte hozzávágta a nőhöz.

– Éljen! Segíthetek! Hé, Molly! – Elrohant, hogy megkeresse a testvérét.

Az anyja felsóhajtott.

– Köszönöm. Ha bármi gondot okoz a dolog…

– Egy ilyen bájos arcú kisfiúval, aki a szerszámos övét mutogatja Gannon Kingnek? – Paige megrázta a fejét. – Nem semmi évadnyitó lesz.

Továbbment Philhez és Deliához, akik a kopott, sárgásbarna kanapén ültek, ahol a legidősebb fiuk vigasztalta őket. Delia egy marék zsebkendőt szorongatott a kezében.

– Hogy vagytok? Mindjárt kezdünk – mondta Paige.

Delia hangosan kifújta az orrát.

– Nehéz elhinni, hogy ez az utolsó alkalom, amikor a család együtt van ebben a házban.

Paige együttérzően mosolyogva leült a kanapéra Delia mellé. Szinte minden család, akinek a műsor segített, pontosan ezt a reakciót produkálta. Paige-et mindig lenyűgözte, hogy az emberek mennyire képesek kötődni egy házhoz. Az édesanyja Long Island-i, Tudor-stílusú házában sosem tapasztalta ezt. Persze, ott nőtt fel, de sosem érezte az otthonának. Megfogta Delia kezét.

– Ígérem, hogy Gannon, Cat meg az összes ember Clawson csapatából gondoskodni fog arról, hogy otthon maradjon ez a ház. Csupán komfortosabbá és biztonságosabbá tesszük a család számára. Ez csak a kezdete azoknak az emlékeknek, amiket itt fogtok átélni.

Delia megszorította a kezét.

– Köszönöm, Paige.

– Vonszold ki a segged a házból, St. James – parancsolta Andy humorosan a fülébe. – Készen állunk a forgatásra.

5.
FEJEZET

Semmi sem hasonlít ahhoz, amikor az évad folyamán először hangzik el a „csapó” szó. Mindenki érezte: a stáb, a segítők, a család. Az új kezdet mindenki számára izgalmas volt. Alapjában véve egy történetet meséltek el, gondolta Paige, miközben nézte, ahogy Gannon és Cat begördülnek a felhajtóra a felcicomázott Chevyvel, ami a nagyon nagylelkű szponzor kikötése volt.

Ez a történetmesélés és a családok az oka annak, hogy Paige kitartott a műsor mellett. Míg a csatorna és a szponzorok szinte kiölték a munkából az örömet, addig a családok, az önkéntesek és az építőmunkások, akikkel együtt dolgoztak, elviselhetővé tették a feladatot.

Gannon a védjegyévé vált mozdulattal dudált, majd a Russe család olyan lelkesen tódult ki a bejárati ajtón, mintha csak szünetre csengettek volna ki az iskolában. Andy vigyorgott, ami jó jelnek számított.

Még ötször vették fel a jelenetet, különböző szögekből, mielőtt Andy elégedetten folytatta a forgatást a belső tér bemutatásával.

Brandon elszakadt a Clawson csapat többi tagjától, akik a kamera mögött álltak, és csatlakozott Paige-hez az előtető alatt.

– Készen állsz? – tette fel a kérdést Paige.

A férfi rámosolygott, és megpaskolta a derékszíján lógó kalapácsot.

– Születésem óta készen állok.

Trevor kibújt az anyja szorításából, és odaszaladt hozzájuk.

– Paige! Itt az idő?

– Tökéletes időzítés, Trevor. – Paige lehúzta a válláról a szerszámövet, és segített a kisfiú dereka köré csatolni.

– Hé! Pont olyan, mint a tiéd – jelentette ki Trevor Brandonnak.

Valaki Brandon nevét kiáltotta az építőbrigádból.

– Bocs, kölyök, mennem kell – mondta, majd összeborzolta Trevor sűrű haját. A kisfiú arca elkomorodott.

Paige észrevette, hogy Gannon tervrajzokat nézeget egy összecsukható asztalnál az egyik sátor alatt.

– Hé, mi lenne, ha megmondanánk Gannonnak, hogy te fogsz segíteni a körbevezetésnél? – javasolta.

– Jó! – Trevor megragadta Paige kezét, és együtt siettek a férfihoz. Gannon King a legtöbb emberrel seggfejként viselkedett, de a gyerekekkel mindig elbűvölő, kedves és vicces volt. Nem sok jó tulajdonsággal rendelkezett, de ez volt az egyik.

– Szia – mondta Gannon, miután Trevor viharos sebességgel odarohant hozzá. – A Clawson Építőipari Vállalatnál dolgozol? Mert lenne egy kérdésem ezekkel a tervrajzokkal kapcsolatban.

Trevor, akinek nagyobbra kerekedett a szeme, mint egy japán animefigurának, megrázta a fejét.

Gannon szórakozottan felvonta a szemöldökét, miközben Paige-re nézett. Kár, hogy a munkaügyi törvények nem engedik, hogy állandóan gyerekek legyenek velünk a forgatásokon – gondolta a nő.

– Ő a barátom, Trevor – mutatta be Paige a hirtelen félénkké vált kisfiút. – Ő segít majd körbevezetni titeket a nagyszülei házában.

Trevor megtalálta a hangját, és elkezdett mesélni a szerszámövén lógó összes műanyag szerszámról. Gannon figyelmesen hallgatta, és félbeszakítás nélkül bólogatott.

Aztán Paige Sam baritonját hallotta a fejhallgatójából:

– Oké, Szörnymester, várunk idebent, és hozd magaddal az ezermestert is.

Paige megérintette a fülét, majd a ház felé biccentett, jelezve Gannonnak, hogy ideje rövidre zárni a beszélgetést.

– Tudod, kishaver, szerintem hiányzik valami az övedről – mondta Gannon Trevornak.

Trevor azonnal megpörgette az övet a csípőjén, hogy megbizonyosodjon róla, nem vesztett el egyetlen eszközt sem.

Gannon elővett egy ácsceruzát a füle mögül.

– Egy ilyenre biztosan szükséged lesz.

– Hűha! – Trevor olyan örömmel fogadta el az ajándékot, mintha karácsonyreggel lett volna. – Hé, anya! Nézd! Gannon adott nekem egy ceruzát! – Futva indult el a szülei felé.

– Hála istennek, hogy nem valami élesebbet adtál neki, például vésőt – suttogta Paige.

– Gyerünk, hercegnő. Azt hiszem, szükség van ránk a forgatáson.

*

A forgatás első napja olyan zökkenőmentesen zajlott, amennyire egy valóságshow-nál ez lehetséges. Russe-ék tökéletesen szerepeltek a kamera előtt az őszinte izgalmukkal és idegességükkel, Cat pedig ugyanazt ígérte Deliának, amit Paige. Amikor visszatérnek a házba, az még évtizedeken át újabb emlékeknek ad majd otthont. Trevor kézen fogva vezette Gannont az új ceruzájával a füle mögött, ez a jelenet pedig garantáltan meg fogja olvasztani a nézők szívét, amikor leadják a tévében az epizódot.

Négyre befejezték a forgatást, és Paige átadta a családot a produkciós asszisztenseknek, hogy még egyszer nyugtassák meg őket, mielőtt elküldik Russe-ékat a helyszínről. A Russe gyerekek meg néhány családi barát összefogtak, hogy Phil és Delia elutazhasson egy hétnapos hajóútra.

Hat órakor Paige Mike Clawsonnal már a bontási terveket nézte át, miközben az önkéntesek elpakolták a család többi bútorát meg holmiját a raktárhelyiségbe.

– Ezekhez a helyiségekhez nem nyúlhatunk, mert szükségünk van fényre a bontási munkálatok felvételénél, és általában ezek jelentik a legnagyobb durranást – mondta Paige Mike-nak a konyhára és a fürdőszobára mutatva. – De ha a csapatod tud segíteni éjszaka a két vendégszobában és a földszinti mosdóban, könnyebben tarthatjuk az ütemtervet.

– Szólok, ha valamelyik ellenőrünk talál valami bonyodalmat, amikor elkezdjük a bontást – ígérte Mike.

– Azt megköszönném. Megvan a telefonszámom, ugye?

Igen, megvolt neki. Ahogy az e-mail-címe és a motelszobájának az elérhetősége is, a biztonság kedvéért.

Paige elküldte Tonyt és Louist, majd ellenőrizte a másnapi forgatókönyvet, amit ebéd után osztott ki, és megkérte Samet, hogy rendezze be az „interjúsarkot”, mielőtt hazaküldte őt meg Melt éjszakára. Rico és Felicia maradni fognak, hogy segítsenek neki felvenni néhány órányi interjút az önkéntesekkel. Ránézett a listájára. Tíz interjút kell lebonyolítania. Szerette az első este elkezdeni a munkát, amikor még mindenki tele van energiával. Így, ha olyasmire bukkan, ami több képernyőidőt érdemelne, a forgatás hátralévő részében lesz idejük kibővíteni és beépíteni azt a történetbe. Ez sok-sok munkaórát jelent, de a végeredményért megérte.

A büfés termékek és a szponzori cuccok előtt felállított sátorban rendezkedett be. Tudta, hogy az éjszakai forgatás olyan érzést kelt a közönségben, mintha mindenki fáradtabb és sebezhetőbb lenne, mint a reggeli fényben. Éppen az első interjúalanyát készült felkutatni, amikor Gannon berontott hozzá.

– Mi a fene ez? – esett neki a férfi, miközben megrázott néhány papírt az orra előtt.

A nő elvette tőle, és átfutotta a lapokat.

– Ez a holnapi forgatókönyv.

– Miért nem bontja le Clawson ma este a fürdőszobát?

– A televízió varázsa miatt – felelte Paige nyugodtan. Ez egy régi vita volt köztük. Gannon tényleg ért az építőiparhoz, ami azt jelenti, hogy nevetségesnek tartja a házfelújításokról szóló tévéműsor forgatásának furcsa időbeosztását.

– Sokkal előrébb lennénk reggelre, ha ma este befejeznénk a bontást. Tényleg muszáj azt mutatni, ahogy Cat kihord még egy szivárgó vécét, vagy én összetörök egy kibaszott tükröt?

– Ha nem csinálnád olyan jól, akkor a közönség nem akarná látni. A műsor egyik csúcspontja az, ahogyan a King testvérek bontanak, és a folytonosság kedvéért jobb, ha úgy néz ki, mintha a körbevezetés után rögtön elkezdenénk a bontást az epizódban.

– Ennek rohadtul semmi értelme. – Gannon szakmai érzékenysége vitathatatlan, de Paige nem tudott együttérezni vele.

– Ha megnéznéd a forgatókönyvet, amikor kiosztják, talán tehetnénk valamit az ügy érdekében, de mivel nem veszed a fáradságot, hogy előre átfusd, ez van.

– A csatorna seggét nyalod. Nem érdekel, hogy jól csináld a dolgodat. Kizárólag azzal törődsz, hogy megtaláld a kiskapukat, és manipuláld a nézettséget. Ezzel mindenki idejét pazarolod.

Szemtől szemben feszültek egymásnak.

– Nem ezzel pocsékoljuk az időt. – Paige látszatra maga volt a megtestesült nyugalom. Belül viszont a legszívesebben kivette volna a kalapácsot a férfi szerszámos övéből, hogy homlokon kólintsa vele. – Vagy forgasd le a jeleneteket úgy, ahogy terveztük, vagy ajánlj fel egy másik istenverte megoldást, vagy menj, és hisztizz valahol máshol, hogy folytathassuk a munkánkat. Egy csapatban vagyunk, mindannyian rengeteget dolgozunk, és senkinek sem segítesz azzal, ha hátráltatod a forgatást. Most pedig, ha megbocsátasz, valakinek még néhány órán keresztül dolgoznia kell.

Ennél jobb végszót nem is találhatott volna. Paige megfordult és elsétált. Rico halkan füttyentett, miközben jókedvűen filmezte, ahogy a nő elviharzik.

– Igen, menj csak – szólt utána Gannon. – Menekülj el, és keress valaki mást, akit kihasználhatsz, hercegnő.

Paige egy puffanást hallott, és tudta, hogy a férfi a sátor falához vágta a mérőszalagot. Valamiért mosolyra fakasztotta a dühkitörése. Minden egyes alkalmat győzelemként könyvelt el, amikor a férfi elveszítette a hidegvérét, ő pedig erős maradt.

A következő órákban lefoglalta a többi teendője, és megfeledkezett Gannonról meg a seggfej viselkedéséről. Besötétedett, és Paige sokéves tapasztalatának köszönhetően gyorsan és hatékonyan elkészítette az interjúkat. Egy társkereső valóságshow produkciós asszisztenseként kezdte a pályafutását. Tudta, milyen kérdéseket kell feltennie, hogy érzelemdús válaszokat kapjon, amikből aztán jó sztorit lehet felépíteni. Nagyrészt nézettségi trükk volt az egész. Kimerült önkénteseket kérdezett, akik erős érzelmeket tápláltak a család iránt, amelynek segítettek, és néhány kérdéssel garantáltan könnyeket csalt ki a szemükből.

Paige személyes célja nem a drámakeltés volt. Hanem az igazság feltárása. Ez mindig másképp hangzott, mint az a sztori, amit végül az utómunka során összevágtak. Az aznap esti önkéntesek örömmel dicsérték Russe-ékat, és a család hátterét tekintve nem volt hiány a jó történetekből sem.

Paige a kamera mögött ült, miközben a Mariel nevű nő, aki két évig hajléktalan volt, mielőtt a Russe család rábeszélte az ingyenkonyhára, majd arra, hogy csatlakozzon a munkaközvetítő központjukhoz, kényelembe helyezte magát a széken. Az építés királyai önkénteseinek kiosztott élénkzöld pólót viselte melegítőfelsővel, mert estére lehűlt az idő. Sötét haját elegáns kontyba fogta – ez volt a munkahelyi hajviselete, ahogy ő nevezte. Egy zsebkendőt szorongatott a kezében.

– Az elkerülhetetlen sírás miatt – mondta Paige-nek.

– Nos, kezdjük el. Miért érzékenyül el attól, hogy segít a Russe családnak? – kezdte Paige.

Mariel az égre emelte sötét tekintetét.

– Mi az, amitől nem érzékenyülök el, ha a Russe családról van szó? Nagyon fiatalon szültem, és amikor a gyerekeim apja elhagyott, minden fillért magával vitt, ami a közös számlánkon volt. Nem maradt megtakarításom. Részmunkaidőben pénztárosként dolgoztam egy drogériában. Ez arra sem volt elég, hogy egyedül megéljek, nemhogy még három gyereket is eltartsak belőle. Kilakoltattak minket a lakásunkból, és a kocsinkban éltünk, amikor egy napon Phil Russe meglátott minket a könyvtárban. Hideg volt, ezért igyekeztünk meleg helyet keresni, a könyvtár pedig csendes és biztonságos volt. Phil megkérdezte, nem vagyunk-e éhesek…

Mariel hangja elcsuklott, ezért Paige adott neki egy percet, hogy összeszedje magát.

– A kisfiam, Isten áldja meg a szívét, azt válaszolta: „De, uram. Mindig éhesek vagyunk.” És akkor millió darabra tört a szívem. A gyermekeim éhesek voltak. – Könnyek csillogtak gyönyörű, sötét szemében. – Cserben hagytam őket. Boldogságot, meleget és biztonságot kellett volna teremtenem nekik, de cserben hagytam őket. – Mariel reszketve mély levegőt vett. – De Mr. Russe nem ítélkezett. Csak átnyújtott egy névjegykártyát, és azt mondta, vár ránk a meleg étel.

Paige felmérte a történet ritmusát, és óvatosan tovább faggatózott:

– Mennyi időbe telt, mire elmentél az ingyenkonyhára?

Mariel elmosolyodott.

– Tudod, először meg kellett győződnöm róla, hogy igazat mond. Ezért a könyvtár egyik számítógépén utánanéztem. Harminc perccel később elindultunk a konyhára. És amikor a gyerekeim süteményt ettek desszertként, Mr. Russe odakísérte Mrs. Russe-t, hogy bemutasson minket neki. Aztán a gyerekeim soha többé nem voltak éhesek.

Paige az ingyenkonyháról és a munkaközvetítő központról kérdezte Marielt. A Russe család segített a nőnek egy jobban fizető állást találni, beíratták online főiskolai kurzusokra, és pénzt adtak neki, hogy be tudja rendezni az első lakását.

– Minden centet visszafizettem nekik, és elkezdtem támogatni a törekvéseiket – mesélte Mariel büszkén. – Eleinte nem volt sok pénzem, de most már alelnök vagyok egy bankban. A két idősebb fiam főiskolára jár, és finanszírozok egy ösztöndíjat hajléktalan tizenévesek számára.

Paige elmosolyodott, és befejezte az interjút.

– Ez tökéletes, Mariel. Annyira örülök neked meg a családodnak, és tudom, hogy Russe-ék nagyra fogják értékelni, hogy itt vagy, és megosztod a világgal a történetedet.

– Tudod, hogy egyik munkatársam sem ismeri a múltamat? – Mariel oldalra döntötte a fejét. – Régebben szégyelltem az egészet, de most… Most úgy érzem, büszke lehetek rá. Kiverekedtem magam a szegénységből, és tessék, nézz rám!

– Látom – felelte Paige. – Hihetetlenül büszke lehetsz magadra. – Kinyújtotta a karját, és megszorította Mariel kezét. – Még egy utolsó kérdés. Nagy támogatója voltál az ingyenkonyhának és a munkaközvetítő központnak. Viszonoztad a Russe család jótékonyságát. Miért vagy itt ezen az estén?

Mariel kihúzta magát, miközben egy könnycsepp gördült ki a szeméből.

– A családom Mr. és Mrs. Russe-nak köszönhet mindent, amink van. Ezt egyikünk sem fogja soha elfelejteni. Ezért büszkén fogom segíteni őket életem hátralévő részében.

– Azt hiszem, ez a tökéletes végszó – mondta Paige, megköszörülve a torkát. Bólintott Ricónak, aki kacsintott egyet, és elkezdett összepakolni. – Nagyon köszönjük, hogy hajlandó voltál beszélni velünk, és hogy jelentkeztél önkéntesnek. – Paige kezet nyújtott Marielnek, de a nő inkább megölelte.

– Köszönöm, hogy segítetek nekik. Nem tudnék olyat mondani, aki jobban megérdemelné ezt náluk.

Paige elrakta a fejhallgatóját, és adott magának néhány percet a büfésátor árnyékában, hogy felszárítsa a könnyeit. A Marielhez és a Russe családhoz hasonló jólelkű emberek tették fontossá a munkáját. Szóval lehet, hogy „sületlenségekkel” foglalkozik – ahogy arra az anyja gyakran emlékeztette –, de közben bátor, sebezhető és győztes emberek sikertörténetét meséli el.

– Nem tudtam, hogy ember vagy, hercegnő.

6.
FEJEZET

Gannon rekedt hangját hallotta a háta mögül, és nagyon megijedt tőle. Nem sietett megfordulni, mert nem akarta, hogy a férfi lássa rajta a gyengeség vagy az emberség bármi jelét.

Gannon sokkal közelebb volt hozzá, mint gondolta, amikor végül szembefordult vele. Paige felemelte az állát, és hűvös arckifejezést erőltetett magára.

– Mit keresel még itt? A forgatás órákkal ezelőtt befejeződött.

A férfi kinyújtotta a kezét, és letörölt egy könnycseppet a nő arcáról. Paige bőre lángolni kezdett ott, ahol a hüvelykujja hozzáért.

– Allergia – felelte vállat vonva.

– Hát persze – mondta Gannon barátságosan. – Azért vagyok itt, mert meg kellett javítanom egy lyukat a sátron, és rád várok. Beszélni akartam veled… nyugodtan és udvariasan, a holnapi forgatókönyvről.

– Nem tudom eldönteni, hogy játszod-e az eszed épp, vagy sem.

Gannon keresztbe fonta a karját széles mellkasán. Határozottan, magabiztosan állt a nő előtt.

– Lehet, hogy korábban igazad volt – ismerte el, miközben a bakancsa orrát bámulta. – Egy kicsit. Igazából csak egy icipicit.

Paige felvonta a szemöldökét.

– Nahát, Gannon King, nem is tudtam, hogy képes vagy hallgatni másokra.

– Azért ne essünk túlzásokba. Van egy lehetséges megoldásom a… fürdővel kapcsolatos aggodalmamra.

– Csupa fül vagyok – sóhajtott fel a nő, mert tudta, kénytelen végighallgatni, ahogy a férfi megpróbálja tönkretenni az időbeosztását.

– Azért vesszük fel mindig a fürdőszoba bontását, mert az nagy dráma, sok a csörömpölés meg az üveg, nem igaz?

– De igaz.

– Miért nem változtatunk ezen? Engedjük meg Clawsonéknak, hogy lebontsák a fürdőt ma éjszaka. Megkérjük őket, hogy vegyék filmre a dolgot, hátha történik valami, ami a nézettség szempontjából érdekes lehet, aztán holnap, hogy kárpótoljam a csatornát, amiért nem töröm össze a tizenharmadik tükröt a kamera előtt, átverekszem magam a hátsó falon, amikor lebontjuk, hogy elkezdjük a hozzáépítést.

Paige felnevetett. Képtelen volt uralkodni magán.

– Hajlandó vagy áttörni egy falat a kamera előtt?

– Igen. Arra gondoltam, párbajra hívom Catet, hogy lássuk, melyikünk tudja jobban átütni. De ezt ne add tovább Andynek. Csak beárulna minket a biztosítótársaságnál. Ha megengedjük, hogy Clawson ma este elvégezze a fürdőszoba bontását, legalább egy órával előbbre leszünk a tervezettnél, és szükségünk lesz erre a pluszidőre, ha meg akarjuk csinálni a hozzáépítést. Cat és én majd holnap bepótoljuk valahogy a drámát.

Nem mondott hülyeséget, és ha Paige teljesen őszinte akart lenni magával, már eléggé unta, hogy a King testvérek régi vécéket hurcolnak a forgatáson. A jelenet mostanra elvesztette a varázsát.

– Oké. – A nő az órájára pillantott. Még csak kilenc volt. Beszélhet Clawson csapatával, és módosíthatja a forgatókönyvet. – Ha ezzel előbbre jutunk, és megígéred, hogy produkálsz valamit, amit a közönség imádni fog, akkor benne vagyok.

– Megegyeztünk. – A férfi kinyújtotta a kezét, és a nő egy másodpercig habozott. Gannon incselkedve vigyorgott rá. – Nem harapok… nagyot.

Paige vonakodva megfogta a férfi kezét, és megrázta. Csak a kimerültségtől fut végig a karján a borzongás a fizikai érintés hatására – győzködte magát.

– Fáradtnak tűnsz, hercegnő. Miért nem mész vissza a motelbe, és alszol egy kicsit?

Paige kihúzta a kezét a férfi szorításából, és vállat vont.

– Frissítenem kell a forgatókönyvet, és muszáj kipakolnom a felszerelést az utánfutóból. – Az utca felé biccentett, ahol egy teherautó vesztegelt.

Gannon körülnézett.

– Hol a fenében van mindenki? Nem pakolhatsz ki egyedül egy teherautót.

Paige elfojtotta a késztetést, hogy a szemét forgassa.

– Nem szeretjük, ha a stábnak félre kell tennie a munkát a kirakodás miatt – magyarázta. – Ezért én és egy maroknyi kedves, izmos önkéntes gondoskodunk, amiről csak tudunk, hogy a munka zavartalanul folyjon tovább. Komolyan nem gondolkodtál még el azon, hogyan vár minden reggel bekészített csempe meg padlólap?