Impresszum

Minden jog fenntartva a következőkre kiterjedően: film, rádió és televízió, fotomechanikus reprodukció, hangfelvételek, elektronikus média és újranyomtatás.

© 2025 novum publishing gmbh

Rathausgasse 73, A-7311 Neckenmarkt

kiado@novumpublishing.hu

ISBN Könyv: 978-3-7116-0067-7

ISBN e-book: 978-3-7116-0068-4

Lektor: Sósné Karácsonyi Mária

Borítókép: Surachet Vangda | Dreamstime.com

Borítóterv, layout & szedés: novum publishing

Illusztráció: Kiss János

www.novumpublishing.hu

I. AZ ÍRÁS

Miről is szól ez a könyv?

Évszázadok, sőt évezredek óta az ember – vagyis az emberek egy része (mondjuk, az értelmesebb része), keresi az „ember” – vagyis önmaga – mibenlétét. Ez lehet egy belső kényszer, lehet szimpla kíváncsiság. Sokan gondolkodunk ezen. Mi is az ember? Ki is az a nagybetűs „ember”?

Mi most, Te meg én, próbáljunk ennek egy kicsit utánajárni. Nézzük át úgy alaposan ezt az egész világot. Úgy a tárgyi világot, mint az emberi világot.

Nézzük át együtt az univerzum keletkezésétől kezdve mind a mai napig az egészet, az ember közreműködésével és anélkül.

Rögtön egy Solti Károly által előadott szép nóta jut az eszembe. Ez hűen jellemzi az ember kettős mivoltát: egyrészt egy csöppnyi lény, másrészt világot megváltó hős. Ki-ki a maga saját mércéje szerint.

Az ember egy léha, egy könnyelmű senki,

S mégis mily’ nagy dolog embernek lenni.

Az ember egy porszem, nem látja meg senki,

S mégis a porszem tud csak ember lenni.

Ha vérzik a szíved, s a fájdalmad nagy,

Csak ember légy mindég, csak ember maradj!

Az ember egy léha, egy könnyelmű senki,

Mégis mily’ nagy dolog embernek lenni.

Mért rezeg a nyárfa, ha nem fúj a szél,

Mért komisz az ember, ha rossz útra tér?

Üldözi a sorsa, s az élet is kihal.

Ne kutasd, ne keresd, mire jó e kicsi dal.

Az ember egy léha, egy könnyelmű senki,

S mégis mily’ nagy dolog embernek lenni.

Az ember egy porszem, nem látja meg senki,

S mégis a porszem tud csak ember lenni.

Ha vérzik a szíved, s a fájdalmad nagy,

Csak ember légy mindég, csak ember maradj!

Az ember egy léha, egy könnyelmű senki,

Mégis mily’ nagy dolog embernek lenni.

Bár az indíttatás talán ez lehetne, azért én mégis megpróbálom a magam módján megváltani a világot. Vagyis hát nem megváltani, hanem erről a világról alkotott nézeteimet összefoglalni ezen írásban. Példát adni arra, hogy egy porszem is tud egy elismerendőt alkotni. Elismerendőt? De hát ki által elismerendőt? Öntsünk tiszta vizet a pohárba (ha sokszor zavarosat is öntünk)! – írom én ezt az írást csak úgy a magam kedvére. Hogy evvel mi lesz majd, nem is jár az eszemben. Tényleg!

Így az ember – szép lassan a „vég” felé gyalogolva, de azt még nem nagyon várva – szeret összegezni. Áttekinteni saját életét, összefoglalni az eddig megszerzett ismereteket.

Hát akkor csapjunk bele!

Idézzük még egyszer a fenti neves énekest. No, nem megijedni – ez az írogatás nem a magyar nótákról fog szólni!

Fejem fölött gyorsan röpülnek az évek,

Elmerengek rajta, vissza-visszanézek.

Mért nem lettem boldog,

Ezt a titkot semmi meg nem magyarázza.

Valahol az ember mindig elhibázza.

Lassúbbodó szívvel magamra maradtam,

Aki hű volt hozzám, azt én kikacagtam.

Mért van az, hogy szívünk

Azért dobog jobban, aki megalázza?

Valahol az ember mindig elhibázza.

Hamis lelkű lányok, hazug jó barátok,

Ami elmúlt, elmúlt, mindent megbocsátok.

Aki ennyit átélt, akit ennyi kár ért,

Már csak fejét rázza.

Valahol az ember mindig elhibázza.

Igen sok ember éli így az életét, hogy sok mindent hibáztat, sok mindenkit hibáztat az ő nem egészen tökéletes életéért. De sokszor hallottam én már ebben az életben: „Hej, ha én még egyszer újrakezdhetném…!” Én pedig a legtöbbször magamban mit gondoltam? Akivel olyan nexusban voltam, annak azt mondtam, hogy „mindent ugyanígy csinálnál végig”. Minden ember csak a maga életét élheti végig, és nem egy elképzelt másét. Nincs más élete, de nincs az életben „visszamenés” sem. Erre jó a következő musicalrészlet:

(Elizabeth)

Ne kívánd, hogy játsszam

A nőt, aki jól nevelt.

Ne kívánd, hogy tudjam

A módit, s az illemet.

E példás kis udvartöltelék,

Az már nem én lennék!

Ha repít a trapéz,

Ha elbír a vékony jég.

A szeszély, a veszély,

Az csodás, az álomszép.

De értsd meg, ha nem kockáztatnék,

Már nem én lennék!

Ha óvnál a bajtól,

Épp az lesz a baj,

Hogy nyűg lesz csak rajtam a lét!

Mint sólyom, úgy

Szállok majd más táj felé,

Ha béklyóz a kényszerűség!

Ha leszól egy csillag,

Ha elhív, én elmegyek.

A világ, a hazám,

A felhők, a mesterek.

Ha tudást csak könyvekből vennék,

Az már nem én lennék!

És taszít, ha tolong

Sok kegyenc, sok esdeklő,

És riaszt, ha les rám

És öröm, ha egy sem jő.

Kit nem bánt e barbár csőcselék,

Az már nem én lennék!

És elveszthetsz, hidd el,

Ha börtönbe zársz.

A fészkedből elszállok én.

Hogy megtarthass, az kell,

Hogy hadd higgyem már,

Az élet, mit élek, enyém!

Egy társ kell, egy barát,

Ki megvéd, ki átölel,

Ki megért és segít,

Ha vigasz vagy tréfa kell.

De hagyja, hogy éljek,

Szabadon, mint a lélek,

Mert így vagyok csak én!

Csak így!

Mert, mondjuk, pl. hogy egy menőnek mondott, itt vagy ott sikeres valaki, az már nem én lennék. Ezek olyan vágyálmok, amik sosem lesznek a sajátjaink. Néha persze jó ilyet mondani mások előtt, utalva esetleges korábbi nagy lehetőségeinkre. Akkor is mindenki a maga saját útját futja be, nem pedig valaki másét. Nem minden emberben van meg egy nagyívű feltörekvés, megvalósulás képessége.

Ismeretes a mindig tiszta, becsületes ember típusa. Ezekből nagyon ritkán lesz vagyonos ember. No persze egy társadalomban ezekből nem is kell olyan sok!

Jómagam is egy kissé ezek közé merem magamat besorolni. Azt pedig mindenki tudja, hogy az ember életében nem a pénz a minden! Mondjuk úgy, hogy sok pénz nélkül is lehet teljes – mondhatnám úgy is, sikeres – életet élni.

Erre pont egy általam megélt példával is tudok szolgálni.

Sarkad – negyedikes gimis voltam. A gimivel szembeni művelődési házban lottóötös nyereményátadási ceremónia kezdődött, és az osztály átmehetett ezt megnézni. De még a kezdet előtt jött a hír, hogy mégsem, vissza kell menni a következő órára. De mivel én – egy társammal – rögtön felszaladtam az erkélyre, így nem értesültem a visszaterelési akcióról, és végignéztem a pénzátadást.

Szinpad, rajta egy hosszú asztal, azon 1 millió forint. Akkor ez egy egész vagyont jelentett. Az asztal mellett egy fegyveres rendőr. Talán egy Kalasnyikov lehetett a vállán, mert én elég nagynak láttam.

Ceremónia, pénzátadás, és utalás arra, hogy aki megnyerte – talán már 59 év után leírhatom, hogy egy okányi, idős házaspár –, már készült a szociális otthonba, mert igen nagyon szegények voltak.

Mint a mesében… Telt-múlt az idő, én pedig, mint végzett mezőgazdasági gépész üzemmérnök, épp az okányi tsz-be kerültem. Egy idő után eszembe jutott, hogy én valamikor végignéztem egy nyereményátadást egy okányi embernek. Vajon mi lett velük? Megkérdeztem! Két-három ember volt körülöttem, ők pedig nagy, mondjuk úgy, szörnyülködésbe kezdtek. Tudom-e én, hogy mi lett velük? Honnan tudtam volna, épp ezért kérdeztem.

Hát elkezdtek nagy lábon élni. Az öreg tatának még ku…-ja is volt Szeghalmon. Itt ez a város egy magasabb szintet jelentett a falusi léthez képest. És még bundát is vett neki a vén sza…s. És soroltak még néhány „menő esetet”. És mi van velük manapság – kérdeztem újra. Micsoda? Szegényebbek, mint régen voltak.

Ilyen első munkahelyi élménnyel (no meg másokkal) kezdtem a „munkás” pályafutásomat. Nem most lettem nagyon okos, hogy az akkori téeszvilág dolgaira felfigyeltem, már akkor is sok mindent nem értettem. Én az egyszerű, racionális életvitel híve voltam mindig, pedig oly sok helyzetet megéltem, ami szerintem akkor nem volt életszerű. No, ezekre még a későbbiekben többször fogok utalni.

Máris előjött még egy gondolat. Írogatom én ezeket a történeteket, de vajon pl. a mai fiatalok mit értenek meg ebből? Milyen más világ is volt az az „átkos”? Nekem kijutott bőven a szocializmus „örömeiből”!

Igen, igen… Már bele kis futottunk a „vezértémába”. Az akkori világ megvalósítói, támogatói, működtetői is mind „emberek” voltak.

Amúgy szinte felfoghatatlan, mennyi különbség van ember és ember között! És nem csak olyan értelemben, hogy az egyik hajléktalan, a másik Nobel-díjas tudós. Gondolhatja mindenki, hogy az emberi megítélés meghatározását, nem egészen innen kellene kezdeni. A fenti két példa nem emberi értékmérő pont.

Itt jön az a közhelyszerű meghatározás, hogy mindenki képességei szerint…

Talán egy kicsit kanyarodjunk el abba az irányba, hogy mekkora dolgot is alkotott meg az „ember”.

A technika mai csodái – tegyünk egy rövid áttekintést, mondjuk, a technika világából

A Wonder of the Seas tengerjáró hajó 236 857 bruttó tonnatartalom. 362 méterhosszú, 64 méter széles, és 6 988 utas befogadására alkalmas. (Egy közepes város.) Ha pl. hozzávesszük, hogy mi van egy ilyen luxus üdülőhajón: több (!) színházterem, mozi, 5 uszoda, 15 étterem, meg amit még az ember el tud képzelni. Vagy még el sem tudja!

Míg ez az írogatás készült, megjelent a még nagyobb hajó (a finnek építették Turkuban): 20 fedélzet, 10 000 ember befogadására alkalmas, a fedélzeten egy komplett vízipark található, 7 medence, 9 pezsgőfürdő, 6 rekord nagyságú vízicsúzda, a hajó 365 méter hosszú. Az első, ami teljesen cseppfolyósított földgázzal üzemel, a tökéletes élményre tervezték, már kapható elővételben erre a hajóra a jegy. 7 éjszakára 3 800 euró, még részletfizetésre is van lehetőség: havi 341 euró. (Lakosztály: 9 000 euró.)

(Számoljunk egy kicsit nekünk, magyaroknak: 3800 x 390 = 1 482 000 Ft/fő. 9 000 x 390 = 3 510 000 Ft/fő.)

Már csak ez hiányzik az emberiségnek. A világ az éhínséget megoldotta, jó ivóvíz van mindenhol, a lakhatás témája is rendben… no meg a többi!

A teherhajók elvisznek 20 000 db konténert.

Vannak még például a repülőgéphordozó hajók.

Friss hírként olvastam, hogy elkészült Amerika 13 000 000 000 dolláros repülőgép-hordozója. Ezen 4 000 ember is tartózkodhat, 70 repülőgépet szállíthat. A WC-k tisztítása alkalmanként 400 000 dollár. Meg a többi ultra szuperszerkezet!

– Egy ausztrál vonatszerelvény: 268 kocsi, 2,8 km hosszú, üres tömeg 43 000 tonna + 24 200 tonna vasérc.

– A Rio Tinto a másik vasércszállító vonat, 682 vagon, 82 000 tonnával, 7,3 km hosszú.

– Egy készülő személyvonat 600 km/órás sebességgel viszi az utasokat.

– Közúti szállításnál a Super Quad 140 tonnát visz 4 pótkocsival.

– A Caterpillar 797 626 tonna üresen, 363 tonna rakodósúly, a vezetőfülke a 7. emeletnek megfelelő magasságban van.

– Bányagép: 12 240 tonnás, 96 m magas, 220 m hosszú, a fülke 8. emelet magasan, ez 91 millió tonna szenet termel ki évente.

– Csúcstartó teherszállító repülőgép az AN-225-ös: 10 harckocsit, 230 tonnát tud elvinni.

A leggazdagabb ember 2023. április 1-én

1. Bernard Arnault. 73 éves, vagyona: 199 milliárd dollár.

Máris számítsuk át forintba mai árfolyamon! 199 000 000 000 x 347,17 = 69 086,83 milliárd Ft. Magyarország 2023 évi költségvetési bevétele: 39 758,6 milliárd forint.

2. Elon Musk, 51 éves, vagyona 187 milliárd dollár.

3. Jeff Bezos, 59 éves, vagyona 127 milliárd dollár.

– A leggazdagabb nő a világon Francoise Bettencourt-Meyers, vagyona 88,4 milliárd dollár.

Csak példaként a negyedik „helyezett”, az ismert Bill Gates, 67 éves, a vagyona 120 milliárd dollár, 2022 éves bevétele 198 milliárd dollár volt.

Itt is jön a kényszerű konklúzió: idáig jutott el az a bizonyos nagybetűs ember a világ fejlődése folyamán. Hogy ez miért van így, hogyan is alakult ki ez a helyzet, ez lenne a szigorú törzsfejlődés eredménye? Hát, erre nekem nincs válaszom.

Nos, így néz ki a „pénzes emberek” anyagi helyzete. Egy megjegyzés: a listák évről évre változnak, mivel ezen emberek pénze jórészt részvényekben van, azok pedig igen sokszor változnak. Még egy éven belül is más lehet a sorrend. Így a különböző időszakok listái mást mutathatnak. Talán róluk elég ennyi is. Elvannak ők is a világon, igazából én nem is irigyelem őket.

– A legmagasabb ember 2,5 méter – Törökországban él.

– A világ legnagyobb vízi erőműve a Három-szurdok-gát, 22 500 megawattos – természetesen Kínában, 289 m magas, a vízesése 80 méter, évente 62,4 millió megawattórát termel. 17 évig épült, több tízezer ember dolgozott rajta. Szélessége: 2 335 méter. Megépítésével ősi kultúrák kerültek a víz alá. 1,3 millió embernek kellett elhagynia lakhelyét (kilakoltatás).

– A világ jelenleg legmagasabb épülete a Burj Khalifa, 829,8 méter.

– A világ legnagyobb szállodája: az Abraj Kudai. 10 000 szoba (tízezer!), az épületen 4 db. helikopterleszállóhely, 30 000 vendég befogadására alkalmas, 1,4 millió négyzetméteren épül Szaúd-Arábiában.

– Kínában van egy teleszkóp, amelynek az átmérője 500 (ötszáz!) méter (19,625 hektár), és 10 milliárd fényévre „lát el”.

Lenne még néhány szemléltetni való, mivel jóval több idézni valót gyűjtöttem össze, példázandó, hogy mire is képes ez a már emlegetett, nagybetűs „ember”. Ha még ez sem lenne elég az elgondolkodáshoz, az interneten van még bőven szemlélni való.

No, de kezdjünk el gondolkodni. Ezek a fentiek a műszaki világ fejlődésének voltak az eredményei. A fejlődés pedig mindig előre tart, és meg nem áll! Ez adja meg a szuper eszközök (járművek, építmények) létrehozásának lehetőségét. De ha a technika adott, akkor ezt nem kihasználni? Kérdezzem máris? Kérdezzem a másik oldal nagy kérdéseit? Mit pusztítunk el a sokszor gigantomániás alkotásaink érdekében? Mennyire pusztítjuk a bolygó meglévő adottságait, melyeket sohasem lehet majd helyrehozni? No, de jólétünk megvalósítása érdekében pl. a villamosáram-szükséglet egyre csak nő. Na, most kielégíteni ezt igen, avagy nem?

Minden egyes jóléti megvalósításnak – rakéta a műholdak fellövéséhez, területek kivonása a mezőgazdasági művelés alól az autópályák, gyárkomplexumok építése miatt stb. – ára van. Akkor most mi legyen? Lehet-e valahol határt szabni a fentieknek, avagy megy minden a maga önemésztő módján? Máris beugrik a környezetvédők szlogenje: „Ha kivágtál minden fát és megmérgeztél minden vizet, rájössz, hogy a pénz nem ehető”! Találó. Egyáltalán nem vagyok haladás-ellenes, de…

Itt van nékem a nagy kérdésem: ki, vagy kik mondják meg a föld használatának mikéntjét? Egyáltalán, ezt meg lehet mondani? És azt meg is lehetne valósítani? Sok száz nemzetség, sok száz mai érdek, sok száz (száz?) lefizethető ember, a hirtelen jött elméletek, társadalmi rendszerek jó útra való térítése hogyan, mi módon valósulhatna meg? Ugyan már, ez már a fantázia világa! Természetesen itt meg ott lesz némi „igazgatás”, de a föld felélése nem megakadályozható! Készülnek némi elgondolások a klímaváltozás ügyében is. Ezekre most nem térek ki külön.

A jóapámtól hallottam: „nézd, fiam (kezében egy bottal), ennek két vége van, úgy, mint az életben mindennek van kezdete és vége. Így van ez a világgal, de magával az emberrel is.”

Egyszerűen „gőzerővel” romboljuk a környezetünket, no meg magunkat is.

Talán nézzünk meg egy napot az ember életében!

Reggel felkel, nyúl a kávé után, elkezdi doppingolni magát. Reggel esztelen kapkodás, valamiféle ennivaló bekapkodása, mert rohanni kell. Gyereket az óvodába, útközben még beugrani valahova. Egész napos rohanás, közben (van, akinek több) kávé. A délután meg az este is hasonló! A városban egész nap szívja a kipufogógázzal teli levegőt. Sok embernek sík ideg az egész napja. Mert a főnök…! Délben bekap valamit a közeli vendéglátóhelyen. Ez persze tele mindenféle adalékanyagos összetevővel. Van, akinek szinte egész napja csak telefonálásból áll.

Egyszer hallottam, hogy (talán Angliában?) egy nőnek több éven át csak az volt a napi dolga, hogy mobillal telefonálgasson. (Egy mobiltelefon-gyártó cég tesztközpontja, ha jól emlékszem.) Néhány év után agytumorban meghalt. Sőt azt is én olvastam valahol (erre viszont jól emlékszem), hogy egy kisfiú tízéves koráig semmi mást nem csinált (de szó szerint!), mint a számítógép előtt ült. Szünet nélkül, egész nap, minden idejében, és mélyvénás trombózisban meghalt. Tudom, tudom, nem ez a jellemző, de… Ezekből semmi sem érvényes ránk?

A reklámszöveg szerint a mikrosütőkből nem jöhet ki a káros mikrohullám. Magam próbáltam ki, hogy betettem egy mobiltelefont a mikróba, és felhívtam a számot. Minden gond nélkül megszólalt a telefon.

Egyszer-kétszer úgy telefonáltam, hogy a házi wifi készülék és az én telefonom között a párom ott tartózkodjon. Vagyis a hullámok átmentek rajta, mivel ezek a hullámok egyenes vonalban terjednek. Persze addig is, meg azóta is figyelemmel vagyok erre, hogy a fenti eset így ne forduljon elő.

Most adjuk még hozzá a többi hasonló esetet. Röntgenre megyünk – no persze a saját érdekünkben tesszük ezt. Villamoson, buszon és egyéb helyeken körülöttünk néha szorosan telefonálnak mobillal. A hullámok gömb formában terjednek, mi is kapunk bőven a körülöttünk telefonálók hullámnyalábjaiból.

Figyeljünk csak! Az 1968-as évben megvettem (egy sorozat része volt) az Öveges József által megírt „Sugárözönben élünk” című könyvet. Gondoljuk csak el, hogy erről a témáról 1968-ban könyvet írnak! Természetesen akkor (megemlítem, hogy a Minerva Kiadó jóvoltából) már szükségesnek látszott felhívni az emberek figyelmét bizonyos veszélyekre. No, és azóta javult a helyzet?

A minket érő sugárzások, a radioaktivitás a környezetünk természetes jellemzője. A természetes radioaktív anyagok – ilyen-olyan mennyiségben – mindenhol megtalálhatóak. Levegőben, vízben, talajban, a kőzetekben, mint az emberi testben. Ennek oka a földben meglévő radioaktív izotópok, meg a kozmikus sugárzás is. Ez mindig is megvolt a földi élet kezdetétől fogva. Vannak ionizáló sugárzások, meg nem ionizáló sugárzások. Az elsőhöz tartozik az alfa-sugárzás. A szervezetre károsító hatással bír. Lenyeléssel, belégzéssel (pl. a radon) juthat a szervezetbe. Több évtizedes kumulatív képessége folytán tüdőrákot okozhat. A béta sugárzás a sugárzó anyagból való kilépéssel képződik. Orvosi gyakorlatban terápiás és fájdalomcsillapítási céllal alkalmazzák. A gamma-sugárzás égési sebeket, genetikai mutációkat idézhet elő. Daganatos megbetegedésekhez vezethet.

Tehát vannak nem kivédhető sugárbehatások a szervezetre, no meg vannak kivédhető sugárbehatások is.

Az egészséges felnőtt embereknél (gyógyászat) a kis dózisú (0,01-0,02 coulomb/kilogramm egésztest-besugárzás nem jár súlyos klinikai tünetekkel. Gyorsan múló szubjektív panaszok, enyhe vérkép-elváltozás kíséri. Nagyobb dózisnál már sugárbetegség lép fel! A röntgensugárzással dolgozók bőrrákja, a radon-tartalmú gázokat belélegző bányászok hörgőrákja jól ismert.

Az elektroszmog.

A mesterséges forrásokból származó elektromágneses sugárzást – az elektromos hálózat, az elektromos ipari és háztartási eszközök vagy a távközlési berendezések sugárzását nevezzük elektroszmognak. Több szervezet is vizsgálja ezek együttes és külön-külön hatásait (pl. a nemzetközi ICENIRP), de Magyarországon is számos szervezet végez méréseket (telepített, önálló műszerek sokaságával).

Mivel is lehet saját magunknak némi védekezést eszközölni?

Mondjuk, rövidebb telefonálás, ezen belül is a kihangosítás (nem szorítjuk ezt az intenzív sugárforrást a halántékunkhoz); a wifi routert messzebb helyezzük el a mozgásterünktől; amikor nem használjuk a berendezéseket, kapcsoljuk ki; a mikrohullámú sütő közvetlen közelében ne tartózkodjunk – hát ilyenek. Ezek egy része józan ész szerint is elgondolható!

Egy komoly bizottság megállapította (az MTA ad hoc bizottsága), hogy az 5G bevezetésével a sugárterhelési kitettség nem változik, az jóval alatta van a meghatározott egészségügyi határértéknek. No, erre most mit mondjak?

Sokszor elgondoltam, hogy ahol korábban laktam, egy főút mellett, milyen is volt ott a légkör? A fal síkjától 5 méterre már maga a közút volt. Előfordult, hogy egyvégtében 9 kamiont számoltam meg szorosan egymás után menni.

Többször elmondtam, hogy ha a kipufogógáz színes lenne, percekig nem látnám a szemközti házat. Igaz, ez a szerbiai válság idején volt, a Délvidék felé tartó kamionok mind a házam előtt mentek el. Igaz, azóta a helyzet némileg változott, de kamionok (ha nem is fenti formában) azért még vannak.

Ide kívánkozik rögtön egy kedves kollégám nekem mesélt esete: doktornál volt, és a tüdőröntgen után azt mondta neki az orvos: „asszonyom, ideje lenne leszokni a dohányzásról”. Ijedten mondta neki, hogy „doktor úr, én már több mint 10 éve nem dohányzom”. Az orvos odatartotta felé a sokak által ismert röntgen lapot, hogy „ezen nem az látszik”. A nagydohányosok tüdejéből nagyon sokára távozik el a dohányzás nyoma.

Jaj, hát hadd legyek most nagyon okos! A már említett Tsz-ben, amíg a raktáros továbbképzésre ment, rám bízták a raktárt. Az alkatrészraktárt, no meg a vegyi raktárt. Volt a permetezőszer-raktár, ezen belül egy-két, lakattal zárt, „erős méreg” jelzésű külön raktár. Ide csak egyszer kellett bemennem, de ott erősen fojtó volt a légkör a sok tiszta nikotindoboztól. Ez még nagyon érződött a nyitott rácsos ablak előtt elhaladva is. Akkor még ilyet is használtak növényvédelemre. (1968-ban járunk!)

18 éves koromtól 24 éves koromig én is dohányoztam. No de hogy? Napi 4-5 szálat az akkor kapható legenyhébb (ma is emlékszem a nevükre) Porti és El Diablo cigarettákból. Igaz, volt egy komoly fogászati műtétem, hogy két hétig az arcomhoz sem érhettem, ekkor gondoltam, hogy rá kellene már gyújtani. No, nem a mások által emlegetett „nikotinéhség” miatt, hanem csak úgy, megszokásból. Nem esett jól! És ekkor gondoltam egy merészet: egyáltalán, kell nekem ez a cigaretta? És eszembe rémlett a méregraktáros eset. Jó, jó, nem akkora töménységben, mint a raktárban, de ha csekély mértékben, a cigarettában is méreg van! Azóta sem szívom.

Máris levonhatunk valamiféle konklúziót. (Legyen nagyon okos gondolatom? Hát akkor gondolkodó, értelmes lény vagyok-e, ha ebben az egyértelmű kérdésben sem tudok dönteni?)

Mit is eszünk, iszunk?

Mivel megyei fogyasztóvédelmi vezető voltam, van nekem egy E-számos füzetecském. Mondjuk, van több is, nagy ritkán adok néhány közeli ismerősömnek. Mondjuk, nincs nagy tülekedés. Rengeteg – az élelmiszeriparban alkalmazott – adalék van ebben feltüntetve. Kihangsúlyozom, hogy ezek mind az élelmiszerekben való használatra engedélyezett anyagok. Valaki megmondaná, hogy mit keres pl. egy élelmiszerben az alumínium-nátrium-szulfát (E521)? Én tudom, hogy mit… Hogy az emberek elvárásainak a gyártó igyekezzen megfelelni. Igen, mert mi ragaszkodunk mindennap a friss kenyérhez. Fintorgunk, ha délután már nem tapasztaljuk a boltban pl. a kenyéren érezhető friss jellemzőket (illat, ropogósság stb…). Az ipar tesz róla, hogy így legyen! De mi is kell ahhoz, hogy a „fogyasztói elvárások” teljesüljenek? Hát adalékanyagok. Pl. a kenyérhez nemcsak liszt, só, víz meg kovász!

Nézzük csak át, hogy mit is „kell” javítani a meglévő élelmiszereken?

Ízfokozók, ízmódosítók

Hordozóanyagok

Emulgeálók

Megkötők

Nedvesítőszerek

Töltőanyagok

Zselésítő szerek

Stabilizátorok

Sűrítőszerek

Antioxidánsok, antioxidáns szinergista (hatáserősítő)

Étkezési savak

Savanyúságot szabályozó anyagok

Lisztkezelő szerek

Édesítő anyagok

Tömeg- és térfogatnövelők

Csomósodást gátló anyagok

Csomagoló gáz, hajtógáz

Felületkezelők

Fényesítő, felületbevonó anyagok

Tartósítószerek

Habzásgátlók, habképzők

Színezékek

No lám, választék ugyebár van bőven. Ezekkel aztán ki lehet szolgálni a kedves vásárlóközönséget. Ez az „E-számos” füzetecske 229 engedélyezett adalék anyagot sorol fel!

Egy példa: E1201 – polivinil-pirrolidon – emulgeálószer, fényezőanyag, stabilizátor, sűrítőanyag. Mindez „egy személyben”. No jó, az ecetnek (E260), a citromsavnak (E300), a nátrium-benzoátnak (E211) is van „E-száma”. Van száma a sósavnak (E507), a kénsavnak (E513) mint élelmiszeradalék, de a többi? (Alumínium-ammónium-szulfát (E523), nátrium-ferro-cianid (E535) csomósodásgátlás.

Nagyanyám, jó anyám maga sütötte a kenyeret a család részére, és eszünkbe sem jutott, mondjuk az ötödik napon azt mondani, hogy „ez nem friss”. Persze akkor még a kenyerek egy hétig is ehetők voltak. No meg akkor még (az ötvenes évek!) rendje volt az életnek! TV sem volt még – főleg falun nem. Este időben lefekvés stb. A szülőket magáztuk, nekik és másoknak is megadtuk a kellő tiszteletet. És ma?

Az országban (főleg falun) szoba-konyhás lakásban laktunk, a lakosság kb. 60 százalékával egyetemben. Most azt kellene írnom, hogy mégis milyen boldogok voltunk. De ilyet nem írok. Vajon miért? Mert akkor az életünknek nem a boldog élet volt a jellemzője (no meg mi is az a „boldog élet”?), hanem az értelmes, „emberi” élet, a természetes élet. A sok megpróbáltatás ellenére is.

Egy közeli ismerősöm (ma már nem az!) mondta a szobában szétszórva levő, töméntelen játékra mutatva, hogy mindaz a néhány éves gyermekének a játéka, és közel van a félmillióhoz. No comment! Mi az, ami ehhez hozzáfűzhető lenne? Olyat is láttam, hogy a gyerek nem kéri az ajándékot, de szinte mindennap kapja. Mindegy, csak valamit kapjon, és ez valós életbeli eset!

Az ember szokásai

Lassan már dereng az „iromány” lényege: az ember megismerése, annak cselekedetei, és így tovább. Azt keresem, hogyan is alakult ki a mai ember világképe. Többször mondtam már, hogy a természet legbutább „állatfaja” maga az ember. Persze ez egy vicces megközelítés, de ebben az a szomorú, hogy néha igaz is. Sokszor is igaz. Pl. nagyon szeret háborúzni.

Végig kíséri az emberi történelmet, egészen a napjainkig. Mintha erről nem lenne képes leszokni. Van, vagyis lenne egy működési elv. Választások: győz a többség. Ez a többség kormányt alakít, hatalmat gyakorol, és… Máris nem azt csinálja, amit korábban fennhangon harsogva ígért: a közjó megteremtése. Már az elején odavannak a választási ígéretek. Abban akkor benne volt az összes ember által elfogadott működési rend, a békés, nyugodt életvitel minden jellemzője. És akkor? Miért fordul át ez a világ az esetek többségében valami mássá?

Régebben persze ez egyszerűbb kérdés volt. A grófok, bárók – vagyis a nemesek – eldöntötték maguk a világ folyásának a rendjét. Úgy, ahogy nekik jó volt. A köznép pedig kapta, amit kapott. És akkor megint honnan volt az örökös háborúzás?

Az emberiség történetében – még ha az időszámításunk előtti korszakokat nem is vesszük figyelembe – tízezernél is több háborút tartanak nyilván. Nem tévedés – pontosam írtam le: 10 000.

Azoknak a háborúknak egy része szerepel itt, amelyeket jogilag független államok reguláris hadseregei vívták egymással (ezért mellőztem például a forradalmakat, felkeléseket, szabadságharcokat is), és amelyek egy nagyobb térség helyzetét, történelmét döntő módon befolyásolták.

Ugyancsak terjedelmi okokból nem vettem külön figyelembe egy-egy nagyobb háborúnak mégoly híres, döntő jelentőségű csatáit sem, mint például a II. világháborúban a moszkvai, sztálingrádi, el-alameini stb. csatát.

- 101–106; dák háborúk; Róma (Trajánus)–Dácia (Decebál);

Dácia római provincia – a limes-rendszer kiépítése

- 162–166; parthus háború; Róma-Parthus Birodalom;

Rómáé egész Mezopotámia – kiépítik a kelet-római határrendszert

- 304–329; hun–kínai háborúk; hun „hsziungnu” törzsek–Kína;

A hunok kínai államának kiépülése

- 378; hadrianapolisi csata; Róma–gótok;

Gót győzelem – övék a Balkán-félsziget

- 451; catalaunumi csata; Róma (Aetius), gótok–hunok (Attila);

A hun terjeszkedés megállítása

- 635–650; arab hódítások; arabok–Bizánc, Perzsia;

Az arabok meghódítják Szíriát, Palesztinát, Mezopotámiát, Egyiptomot, Perzsiát

- 670–715; arab hódítások; arabok (Tarik)–berberek, közép-ázsiai országok, vizigót királyság;

Az arabok meghódítják Észak-Afrikát, az Ibériai-félszigetet, a Kaukázus vidékét, Közép-Ázsiát

- 795–796; frank hódítások; frank birodalom–avar birodalom;

Az avar birodalom összeomlása

- 933; merseburgi csata; német birodalom–magyarok;

A kalandozó magyarok első veresége

- 955; augsburgi csata; német birodalom–magyarok;

Magyar vereség – a nyugati irányú zsákmányoló hadjáratok megszűnése

- 1066; hastingsi csata; normannok (Hódító Vilmos)–angolszászok;

A normannok meghódítják Angliát

- 1096–1099; I. keresztes hadjárat; nyugat-európai lovagok (Bouillon Gottfried)–mohamedán emírségek;

Keresztény feudális államok kialakulása Kis-Ázsiában, Palesztinában

- 1147–1149; II. keresztes hadjárat; német (III. Konrád), francia (VII. Lajos) lovagok–szeldzsuk törökök, arabok;

A keresztesek veresége

- 1189–1192; III. keresztes hadjárat; nyugat-európai lovagok (I. Frigyes)–arabok (Szaladin);

Az európaiak viszonylag szabadon kereskedhetnek, zarándokolhatnak Palesztinában – 1192 Jeruzsálem

- 1202–1204; IV. keresztes hadjárat; nyugat-európaiak – Bizánc;

Konstantinápoly bevétele, latin császárság és államok megalakulása

- 1211–1279; mongolok (Kugilaj)–Kína;

Egész Kína meghódítása

- 1219–1221; mongolok (Dzsingisz kán)–közép-ázsiai országok, városállamok;

Egész Közép-Ázsia meghódítása

- 1223–1240; mongolok (Batu kán)–orosz fejedelemségek;

Orosz fejedelemségek meghódítása

- 1228–1229; II. Frigyes keresztes hadjárata; német lovatok–arabok;

A lovagok veresége, az arabok 1244-ben végleg elfoglalják Jeruzsálemet

- 1270; IX. Lajos második keresztes hadjárata; francia lovagok–tuniszi szultánság;

A király és egész serege pestisben elpusztul, rövid időn belül elvesznek a keresztesek gyarmatai (Ciprus kivételével)

- 1274–1281; mongol invázió; mongolok-Japán;

A mongolok veresége

- 1278; morvamezei csata; Csehország (II. Ottokár)–Habsburgok (I. Rudolf), magyarok (Kun László); Cseh vereség, a Habsburg-dinasztia felemelkedésének kezdete

- 1331; plovai csata; Lengyelország (Lokietek Ulászló)–német lovagrend;

A lovagok veresége, Lengyelország egyesítése

- 1338–1453; százéves háború; Anglia-Franciaország (Szent Johanna);

Az angolok Calais kivételével elvesztik, összes franciaországi birtokaikat – 1435: arrasi béke

- 1380–1399; mongolok (Timur Lenk)–Arany Horda állam, India;

Timur meghódítja, Közép-Ázsiát, Észak-Indiát

- 1389; rigómezei csata; szerbek–oszmán törökök;

Szerbia török tartománnyá válik

- 1410; grünwaldi csata; Lengyelország, Litvánia–német lovagrend;

A német lovagrend meghódol a lengyel királynak – 1466: thoruni béke

- 1444; várnai csata; Magyarország (Hunyadi János)–törökök;

Török győzelem, I. Ulászló magyar király halála

- 1448; rigómezei csata; Magyarország (Hunyadi János)–törökök;

Magyar vereség, a törökök szabadon vonulhatnak Konstantinápoly ellen

- 1453; Konstantinápoly ostroma; Bizánc–törökök (II. [Hódító] Mohamed); Konstantinápoly eleste, a bizánci birodalom vége

- 1456; Nándorfehérvár (Belgrád) ostroma; Magyarország (Hunyadi János)–törökök (II. [Hódító] Mohamed); Sikertelen török ostrom,

Magyarországot évtizedekig nem éri török támadás

- 1519–1521; Mexikó meghódítása; Spanyolország (Cortez)–azték birodalom (Montezuma);

Közép- és Észak-Amerika spanyol meghódítása, az amerikai nemesfémek Európába áramlása, az „eredeti tőkefelhalmozás” kezdete Nyugat-Európában

- 1526; mohácsi csata; Magyarország (Tomori Pál)–törökök (II. Szulejmán);

Magyar vereség, Budát elfoglalják a törökök (1542), a középkori magyar állam vége

- 1529; Bécs első ostroma; Habsburgok–törökök;

Sikertelen török ostrom, a fegyverszünet lehetővé teszi a törököknek, hogy keleti hódításokra induljanak – 1553: fegyverszünet

- 1531–1534; Pizarro expedíciója; Spanyolország (Pizarro)–perui inka birodalom;

A spanyolok meghódítják egész Dél-Amerikát (Brazília kivételével)

- 1558–1582; hosszú háború; Oroszország (IV. Iván)–Svédország, Lengyelország (Báthory István);

Oroszország lemond a balti hódításokról – 1582: lengyel béke; 1581: svéd béke

- 1566; Magyarország (Zrínyi Miklós), Ausztria–török birodalom (II. Szulejmán); Szigetvár védelme megállítja a törökök előre nyomulását Bécs felé, II. Szulejmán halála, negyedszázados béke – 1568: drinápolyi béke

- 1571; lepantói tengeri csata; Spanyolország (Don Juan d’Austria), Velence–török birodalom;

A török flotta veresége, Spanyolország a Földközi-tenger ura

- 1588–1595; angol–spanyol háborúk; Anglia–Spanyolország;

A spanyol „Armada” megsemmisülése, a spanyol tengeri hatalom vége, az angol gyarmatbirodalom kiépítésének kezdete – 1604: békekötés

- 1593–1606; tizenöt éves háború; Ausztria, Magyarország, Erdély (Bocskai István), Moldva, Havasalföld (Mihály vajda)–török birodalom;

Erdély újra török függőség alá kerül, de a Habsburg-uralkodók többé nem fizetnek adót a szultánnak – 1606: zsitvatoroki béke

- 1618–1648; harmincéves háború; az első általános európai háború (Wallenstein, Tilly, Bethlen Gábor);

Ismét érvénybe lép az augsburgi vallásbéke; Svédország, Franciaország, Bajorország; területi nyereségek; német fejedelemségek önállóságának megerősödése; Svájc teljes függetlensége, Hollandia függetlensége – 1648: westfáliai béke

- 1683–1699; a Szent Liga hadjárata; pápa, Lengyelország (Sobieski János), Velence, Ausztria (Savoyai Jenő), Oroszország–török birodalom;

Bécs felmentése, Buda, majd csaknem egész Magyarország visszafoglalása a törököktől, Ausztria európai nagyhatalom – 1699: karlócai béke

- 1699–1721; nagy északi háború; Dánia, Lengyelország, Oroszország (I. Péter)–Svédország (XII. Károly);

Dánia veresége Svédországtól – 1700: travendali béke

- Svédország veresége Oroszországtól;

Svédország nagyhatalmi helyzete véget ér – 1721: nystädti béke

- 1701–1713; spanyol örökösödési háború; általános európai háború (Savoyai Jenő);

A spanyol birodalom felosztása: a németalföldi és olasz birtokokat Ausztria kapja, Anglia kiváltságokat kap a spanyol gyarmatokon, megszerzi Gibraltárt – 1713: utrechti béke

- 1740–1748; osztrák örökösödési háború; Ausztria, Nagy-Britannia–Poroszország (II. Frigyes),

Franciaország, Spanyolország, Bajorország; Poroszország megszerzi Sziléziát Ausztriától 1748: aacheni béke

- 1741–1743; Oroszország (Rumjancev)–Svédország;

Finnország egy része Svédországtól Oroszországhoz kerül – 1743: abói béke

- 1756–1763; hétéves háború; Nagy-Britannia, Poroszország-Oroszország, Ausztria, Franciaország, Szászország, Svédország;

Erőegyensúly Ausztria és Poroszországi között, Oroszország nemcsak ázsiai, hanem európai nagyhatalom is; Anglia megszerzi Kanadát és Indiát – 1763: hubertusburgi béke

- 1787–1791; Törökország–Oroszország;

Török vereség: Törökország nagyhatalmi helyzete meginog – 1791: szisztovói béke

- 1792; Poroszország, Ausztria–Franciaország;

A francia hadsereg megállítja a poroszokat, a francia forradalmat nem sikerül elfojtani

- 1793–1795; I. koalíció; Nagy-Britannia, Spanyolország, Ausztria, Hollandia–Franciaország;

Francia területi nyereségek, Belgium bekebelezése – 1795: bázeli béke Poroszországgal, Hollandiával, Spanyolországgal, fegyverszünet Ausztriával

- 1796–1797; Franciaország (Napóleon)–Ausztria;

Lombardia és Belgium Franciaországé, Velence Ausztriáé – 1797: campoformiói béke

- 1799–1802; II. koalíció; Nagy-Britannia, Oroszország, Svédország, Ausztria–Franciaország (Napóleon), Spanyolország;

Ausztria lemond minden itáliai igényéről, a britek lemondanak Máltáról, visszaadják tengerentúli gyarmati hódításaik egy részét – 1801: béke Oroszországgal, 1802: amiens-i béke a britekkel

- 1805; III. koalíció; Nagy-Britannia, Oroszország, Svédország, Ausztria–Franciaország (Napóleon), Spanyolország;

Ausztria elveszti Velencét, Isztriát, Dalmáciát, a Német-római Császárság megszűnése – 1805: pozsonyi béke Ausztriával

- 1806–1807; IV. koalíció; Nagy-Britannia, Oroszország, Poroszország, Svédország–Franciaország (Napóleon);

Poroszország területeket enged át Oroszországnak, elismeri Napóleon fivéreinek királyságait, csatlakozik a britek elleni kontinentális zárlathoz, Napóleon létrehozza a Varsói Nagyhercegséget – 1807: tilsiti béke

- 1809; V. koalíció; Nagy-Britannia, Ausztria–Franciaország (Napóleon);

Ausztria területi veszteségei, csatlakozása a kontinentális zárlathoz – 1809: bécsi béke

- 1812–1814; Franciaország (Napóleon)–Oroszország (Kutuzov);

Napóleon megsemmisítő veresége

- 1813; VI. koalíció („népek csatája”); Poroszország (Blücher), Oroszország, Svédország, Nagy-Britannia, Ausztria–Franciaország (Napóleon);

Napóleont császárként Elba szigetére viszik, Franciaország megtartja 1792-es határait – 1814: első párizsi béke, 1914–1815: bécsi kongresszus

- 1815; VII. koalíció (waterlooi csata); Nagy-Britannia (Wellington), Oroszország, Poroszország (Blücher), Ausztria–Franciaország (Napóleon);

Franciaország visszavonul az 1789-es határok mögé, szövetséges megszállás, napóleont Szent Ilona-szigetére száműzik – 1815: második párizsi béke

- 1828–1829; Oroszország (Paszkievics)–Törökország;

Törökország elismeri a független Görögországot, önkormányzatot ad Szerbiának – 1829: drinápolyi béke

- 1839–1842; I. ópiumháború; Kína–Nagy-Britannia;

Kína öt kikötője megnyílik az angolok előtt, akik területenkívüliséget is élveznek – 1842: nankingi béke

- 1846–1848; Egyesült Államok–Mexikó;

Az Egyesült Államok megszerzi Texast, Új-Mexikót, Kaliforniát

- 1848–1849; II. angol–szikh háború; britek–szikhek;

Befejeződik India teljes brit meghódítása

- 1853–1856; krími háború; Oroszország–Törökország, Nagy-Britannia, Franciaország;

A Fekete-tengert semlegesnek nyilvánítják, tengerszorosok elzárása minden külföldi hadihajó előtt, Besszarábia déli részét Moldva kapja, Oroszország meggyengül – 1856: párizsi béke

- 1856–1858; Kína–Nagy-Britannia, Franciaország (1857-től);

Szabad hajózás a Jangcén, új kikötők megnyitása a briteknek és Franciaországnak, hatalmas hadisarc, misszionáriusok szabad tevékenysége – 1858: tiencsini egyezmény – kínai kapituláció

- 1866; Ausztria–Poroszország;

Osztrák vereség; Ausztria beleegyezik a Német Szövetség feloszlatásába, elfogadja az Északnémet Szövetség megalakítását porosz vezetéssel – 1866: prágai béke

- 1870–1871; porosz–francia háború; Poroszország (Moltke), Északnémet Szövetség, délnémet államok–Franciaország (Mac Mahon);

Francia vereség, III. Napóleon trónfosztása, Elzász és Lotharingia Németországhoz csatolása, hadisarc, a Német Császárság megalakulása – 1871: frankfurti béke

- 1877–1878; Japán–Kína;

Kínai vereség, Kína lemond Tajvanról, Korea független – 1895: szimonoszeki béke

- 1898; Egyesült Államok–Spanyolország;

Spanyol vereség, az Egyesült Államok megkapja Guam szigetét és Puerto Ricót, Kuba névleg független, de az Egyesült Államok ellenőrzése alá kerül – párizsi béke

- 1904–1905; Oroszország–Japán;

Japán győzelem, megszerzi Port Arthurt és a Szahalin-szigetek déli részét; orosz forradalom kitörése – 1905: portsmouth-i béke

- 1911–1912; Olaszország–Törökország;

Olaszország megszerzi Tripoliszt és Kireneikát – 1912: lausanne-i béke

- 1912; I. Balkán-háború; Törökország–Szerbia, Bulgária, Görögország, Montenegró; Török vereség, bolgár területi nyereség

- 1913; II. Balkán-háború; Bulgária-Szerbia, Görögország, Románia, Törökország; Bulgária területének jelentős részét elveszíti, Szerbia megerősödik – 1913: bukaresti béke

- 1914–1918; I. világháború; antanthatalmak (Joffre, Foch, Bruszilov, Haig, Pershing)–központi hatalmak (Conrad, Hindenburg, Falkenhayn, Potiorek);

Németország elveszíti gyarmatait, Elzász–Lotharingát Franciaországhoz csatolják, a Saar-vidéken 15 évre külön államot hoznak létre, szétesik az Osztrák-Magyar Monarchia, megcsonkítják Magyarországot, Bulgáriát és Törökországot – 1919–1920: versailles–trianon–sévres-i békeszerződések

- 1931–1932; Mandzsúria megszállása; Japán–Kína;

Mandzsuikuo bábcsászárság megalakulása, japán fennhatóság

- 1937–1945; Japán–Kína; (lásd: II. világháború)

- 1939–1945; II. világháború; szövetséges hatalmak (Zsukov, Eisenhower, Montgomery)–tengelyhatalmak (Keitel, Badogio, Todzso);

A tengelyhatalmak veresége; háborús jóvátétel, Németország, Japán megszállása, területi hódításaik érvénytelenítése – 1943: olasz fegyverletétel; 1945: német és japán kapituláció; 1946–1947: párizsi béketárgyalások, majd szerződés Olaszországgal, Romániával, Bulgáriával, Magyarországgal és Finnországgal; 1951: USA–Japán különbéke

- 1946–1949; „szennyes háború”;

Franciaország–Vietnam; Franciaország kivonul Vietnamból, amelynek két része között a 17. szélességi fok mentén húzzák meg a demarkációs vonalat – 1954: genfi szerződés

- 1948–1949; I. arab-izraeli háború; Egyiptom, Szíria, Libanon, Irak, Transzjordánia–Izrael;

Izrael területi nyereségei – 1949: rodoszi fegyverszünet

- 1950–1953; koreai háború; Észak-Korea, kínai önkéntesek–Dél-Korea, ENSZ-zászló alatt észak-amerikai, angol, francia, ausztrál, belga, kolumbiai, etiópiai, görög, luxemburgi, holland, új-zélandi, Fülöp-szigeteki, thaiföldi, török, dél-afrikai csapatok; Demilitarizált övezet kialakítása Észak- és Dél-Korea között – 1953: panmindzsoni fegyverszünet

- 1956; II. arab–izraeli háború; Egyiptom–Izrael, Anglia, Franciaország;

ENSZ békefenntartó erők mennek a hadszíntérre; Izrael kivonja csapatait a Sínai-félszigetről, Egyiptom viszont garantálja a szabad hajózást a Tirrén-szoroson át a Vörös-tengerre; az angol–francia csapatokat kivonják a Szuezi-csatorna övezetéből – 1956: tűzszünet (ENSZ)