András - Hogyan lesz valakiből szexprofesszor?

1.

Nagyon sok fiú azt hiszi, hogy a tizennyolcadik születésnapja az valami egészen különleges alkalom, amikor hirtelen férfi lesz belőle. Ez általában messze nincs így, Andrásnak azonban ez majdnem sikerült.

Április 5. – ez volt a nagy nap. András éppen a gimnázium utolsó évében járt, az érettségi és az egyetemi felvételi árnyékában. És akkor a többi nehézségről ne is beszéljünk.

A kocsmában hárman ünnepeltek: András és két barátja, Zoli és Tamás. András kitűnt az egész kocsmából, mert ő volt az egyetlen, aki nem sört vagy valami tömény szeszt ivott, hanem teát.

– Most, hogy végre, itt a tizennyolcadik születésnapod, ihatnál esetleg te is sört – jegyezte meg Tamás.

– Gondolod, hogy még nem próbáltam? Nagyon sok buliban ittam, és mindig az lett a vége, hogy rosszul lettem. Körülöttem mindenki egy-két pohár sör után vidám, felszabadult és beszédes lett, én meg az első két kortytól már szédültem és émelyegtem. Sokáig nem értettem. Aztán elmentem az orvoshoz és kiderült, hogy génhibás vagyok. Nincs meg bennem az alkohol lebontásához szükséges gén. Állítólag a világon minden tizedik embernek van ilyen hibája. Főként Ázsiában gyakori. Ezért aztán feladtam, én nem iszom egy kortyot sem, maradok a teánál. Bár néha úgy érzem, olyan szinten teafüggő lettem, mint egy masszív alkoholista a szesztől.

– Sosem gondoltam, hogy ebben a kocsmában egyáltalán tartanak teát.

– Pontos felmérést végeztem, a környék minden helyéről, hol lehet teát kapni. Azért jöttünk pont ide, mert itt van tea.

– És nem néznek ki a többiek? Nem tesznek megjegyzéseket? – kérdezte meg Zoli.

– Dehogynem. De már kezdek hozzászokni. Én egyébként sem vagyok a társaság középpontja. Viszont nagyon érdekes élmény teljesen józanul látni egy házibulit, ahogy a társaság az alkohol minden hatásán sorban végigmegy. Például egészen intim élmény a lányok haját tartani, amikor a WC-be hánynak az utolsó fázisban.

– Ez azért elég extra módja az intimitásnak… Jut eszembe, hogy állsz a lányokkal? – kérdezte Tamás, aki a gimnáziumi osztály szívtiprója volt.

– Hogy állnék? Sehogy. Én pont olyan vagyok, mint amilyennek mindenki lát. Egy félszeg hallgatag srác, aki sokat olvas és tanul. Nem vagyok egy dumagép. Nincs titkos barátnőm, ha érdekel.

– Esetleg titkon a fiúkhoz vonzódsz? – pendítette meg Zoli.

– Nem, én a lányokat szeretem. Titkosan és viszonzatlanul. Különleges képességem van: egyszerre több lányba is halálosan szerelmes tudok lenni. A rekordom egyszerre öt. Csak éppen nem tudom ezt közölni. Egyszerűen képtelen vagyok kapcsolatot létesíteni. Próbáltam finoman és direkten, de eddig minden lány lepattintott. Hidd el, ez egyáltalán nem kellemes élmény. Egy idő után már el is ment a kedvem az egésztől.

– Pedig ez egyáltalán nem olyan nagy dolog – jegyezte meg Tamás.

– Neked. Tudod, hogy nagyon jól nézel ki, remek a dumád, ráadásul ki vagy gyúrva. Minden lány benzint pisil a bugyijába, amikor csak meglát – sóhajtott András.

– A kigyúrás lehetősége mindenkinek adott. Menj el, szánj rá pár évet, járj a terembe minden nap és pattintsd ki magad. A lányok, fogalmam sincs miért, de buknak az izmos fiúkra. Pedig manapság nem elvárás, hogy az ember napi tíz órában szenet lapátoljon. De nagy előny, ha úgy nézünk ki, mint aki tíz órában szenet lapátolt volna. Persze egy alapos fürdés után – válaszolt Tamás.

– Nem tudom. Ezen már én is gondolkodtam. De ezt a rengeteg időt teljesen feleslegesnek érzem a teremben eltölteni. Ráadásul elkezdeni egy ilyen vékony testtel a sok kigyúrt gyerek közt, nagyon kiábrándító.

– Eleinte lehet, hogy így van. De a teremben, ha rendszeresen jársz, nagyon hamar befogad a közösség. Senki sem született kigyúrva. Mindenki elkezdte valahogy. Mindenkit emlékeztetsz arra, ők is így kezdték. Tanácsokat adnak és elfogadnak. Olyan ez, mint egy nagy törzs. Arról nem is beszélve, hogy a terem tele van jó nőkkel is. És nincs szexisebb látvány, mint amikor edzőruhában súlyt emelnek és szakad róluk a víz.

– Nem is értem miért kell egy nőnek folyamatosan kondizni? – merengett el András.

– Elsősorban, hogy jó alakjuk legyen. Ahogy a férfiaktól elvárás, hogy kigyúrtak legyenek, a lányoknál kell a vékony, de izmos alak. Másrészt egy jó szexhez hidd el a lányoknak sem árt, ha van energiájuk – jegyezte meg Tamás a sokat látottak bölcsességével.

– Jó szex! Szigorúan köztünk maradjon, de én még most tizennyolc évesen is reménytelenül szűz vagyok. Sőt még nem is nagyon csókolóztam lányokkal. Legfeljebb néha egy-egy házibulin amikor már nagyon részegek voltak, és azt sem tudták ki vagyok. De leginkább az maradt meg bennem, hogy nagyon büdös a szájuk a sok piától. Aztán ez nem ritkán a WC-be okádással végződött náluk. Másnap aztán meg sem ismertek. Talán jobb is! – tört ki Andrásból.

– Szerintem a dolog alapvetően rajtad múlik. Tényleg nekiállhatnál kigyúrni magad. Gyakorolhatnál kicsit, hogy legyen normális ismerkedő dumád. Egyáltalán összeszedhetnéd magad és minden alkalmat, amikor nőkkel találkozol tekinthetnéd egyszerű gyakorlási lehetőségnek. Most, hogy tizennyolc éves vagy elkezdhetnél bátrabb lenni és egyszerűen kézbe vehetnéd a saját életedet. Ne csak az egyetemre hajts, meg olvass, hanem próbálj a nőkkel is ismerkedni – jegyezte meg Zoli. András nagyon kedvelte Zolit. Ő volt a legokosabb és a legbölcsebb minden kortársa közül és ezért őt tartotta a legtöbbre. Ezen meg különösen el kellett gondolkodnia.

Tamás és Zoli elbúcsúztak, mert már előre megbeszélték, hogy mindkettőjüknek volt aznap estére más programjuk is, de előtte még meg akarták ünnepelni András születésnapját.

András ott maradt az üres teáscsészéje mellett. Ahogy magában ült, hirtelen nagyon furcsa érzés fogta el. Érezte, hogy valaki figyeli.

Ahogy alaposan körbe nézett rájött, hogy négy asztallal arrébb egy fehér garbós nő ül egyedül és őt nézi. Egyáltalán nem bámulta, de néha határozottan ránézett. Kicsit meg is igazította a haját. Aztán teljesen máshova nézett.

Ilyen messziről is lehetett látni, hogy nagyon jól néz ki. Elegáns volt, a fehér garbó piszkos jól állt neki. Nagyon jó alakja volt.

András úgy érezte magát, mint valami sci-fiben: mintha egy idegen űrhajó vonósugara elkapta volna és ellenálhatatlanul húzza magához. Hirtelen teljesen leverte a víz. Komolyan gondolkozott rajta, hogy felugrik és elmenekül. De aztán lehiggadt és elgondolkodott. Végül is Zolinak igaza volt, talán mégis megkockáztathatná, hogy bátor lesz és odamehetne. Rosszabb a helyzet úgy sem lesz, mint ami most van. Mély levegőt vett, felállt és elindult.

Ahogy közeledett, a nő határozottan ránézett. Tényleg nagyon jól nézett ki, ez ahogy közelebb került, egyre jobban látszott. De azt is látta, hogy legalább tíz évvel idősebb, mint ő. Ettől egy kicsit elbizonytalanodott, de aztán megerősítette a friss tizennyolc éves önbizalmát.

– Bocsánat, annyira ismerősnek tűnsz, nem ismerjük egymást? – mondta elég sután András. Valószínűleg ez a világ legátlátszóbb csajozós szövege – villant Andrásba.

A nő ránézett és nagyon alaposan megnézte. András hirtelen úgy érezte mintha egy röntgengép előtt állna. Pedig mindez csak egy töredék másodpercig tartott.

– Igen, éppen én is ezen gondolkodtam, hogy honnan vagy ismerős. Anikó vagyok! – nyújtott kezet.

– András.

– Foglalj helyet! – mondta Anikó. – Jó név. Tudtad, hogy az András férfit jelent?

– Igen, ógörögül. Andra moi eggepe műsza - Férfiúról szólj nékem, Múzsa. Így kezdődik az Odisszeia.

Anikónak felszaladt a szemöldöke a csodálkozástól. András ezt nagyon vonzónak találta. – Nem hiszem, hogy ebben a kocsmában az elmúlt tíz évben bárki is beszélt volna ógörögül.

– Meghívhatlak valamire? – kérdezte András hirtelen megjött önbizalmával.

– Még egy sört meginnék – mondta Anikó.

András rendelt egy sört és egy teát. Anikónak ismét felszaladt a szemöldöke. – Vallási vagy filozófiai okból nem iszol szeszt? – kérdezte.

– Az ok sokkal prózaibb. Egyszerű génhiba miatt az én szervezetem nem tudja lebontani a szeszt és én csak rosszul leszek tőle. Bár lassan teafüggő lettem helyette.

– Ez nagyon érdekes. Ha a világon ez lenne az elterjedt génvariáns, az összes kocsma bezárhatna, viszont rengeteg családi és társadalmi probléma megoldódna és az emberiség átlagos élethossza is megugrana.

– Sajnos így csak egy furcsa fiú vagyok, aki végig nézi, milyen jól érzik magukat mások az alkoholtól.

– Tényleg különös, de én akkor is hálás lennék ezért a furcsa tulajdonságért az életemben – gondolkodott el Anikó. – Láttam ünnepeltetek valamit.

– Igen az én tizennyolcadik születésnapomat.

– Az nem semmi. Sok nő szerint ilyenkor éri el élete csúcspontját, és innentől kezdve csak öregszik.

– Azt hiszem, ez rád egyáltalán nem érvényes – próbált András sután bókolni.

– Drága vagy! Ezzel azt akarod kifejezni, hogy bár már jó távol kerültem a tizennyolcadik születésnapomtól, de még jól tartom magam?

András elvörösödött. Anikónak ez az ártatlanság hirtelen nagyon megtetszett a fiúban. Átnyúlt az asztalon és megfogta András kezét. – Bocsánat a rosszindulatú megjegyzésért! Értem, hogy csak valami szépet akartál mondani nekem, és nagyon értékelem. Sajnos a nőknek nagyon nehéz szépet mondani. Egy nő képes bármilyen mondaton megsértődni, ha éppen azt akarja.

András most érezte csak igazán furcsán magát. Ahogy Anikó megfogta a kezét hirtelen észrevette, a garbó alatt felsejlik egy fekete melltartó és az nagyon jól nézett ki. András érezte hirtelen merevedése lesz. Anikónak a szeme sem rebbent, de belül pontosan tudatosította mi zajlik Andrásban.

A pillanat elillant és András lehiggadt. Hosszasan beszélgetni kezdtek. András elmesélte, hogy programozó mérnök szakra készül az egyetemen, Anikó meg elmondta, hogy egy nagy cégnél dolgozik.

Minden féléről beszélgettek, és András egy idő után rájött, hogy Anikó a legjobb társalkodó, akivel valaha életében találkozott. Soha nem ült le a beszélgetés, sosem volt unalmas és sosem érezte, hogy vallatná. Pedig András tudta magáról, hogy nem egy nagy dumás gyerek. De valahogy Anikóval remekül lehetett mindenről beszélgetni. – Mit meg nem adnék, ha én is így tudnék beszélgetni az emberekkel, különösen a nőkkel! – villant Andrásba.

Beszélgettek a munkáról, az életről, az ógörögökről és az új technológiákról. András teljesen kivirult, pedig csak teát ivott. Anikó ivott még egy sört, de ez egyáltalán nem látszott rajta. Ahogy beszélgettek, András úgy érezte tökéletesen szerelmes lett Anikóba. Tisztában volt vele, hogy ez neki ebben a korban nagyon könnyen megy, de akkor is meglepődött magán. András persze ezt megpróbálta titkolni, de Anikó mindezt tökéletesen észlelte és büszke is lett magára. – Nem szép dolog harminckét éves nőként elcsavarni egy épphogy tizennyolc éves fiú fejét, de őszintén megvallva feldob a dolog – gondolta.

Aztán egyszer csak záróra lett.

– Haza kell mennem, mert holnap reggel dolgozni kell – mondta Anikó.

– Nekem meg ott az iskola. Viszont itt az autóm és szívesen hazaviszlek.

– Ó, – sóhajtott Anikó – ez a génhiba nagyon előnyös bulik után. Gondolom mindig te vagy a bulisofőr.

– Igen. Bár most kivételesen szabadon használhatom anyám autóját mert ők elutaztak apám kocsiján az egyetemi találkozóra a világ végére.

– Ez a bulisofőrség nekem nagyon vonzó a magam három söre után – monda Anikó.

Beültek András anyjának kocsijába és a fiú gond nélkül elvezetett az esti szinte üres városon át Anikó házához. Mint kiderült, talán csak egy kilométerre voltak Andráséktól. Elegáns pici ház volt és teljesen sötét.

András egész úton azon gondolkozott, hogy hogyan kellene Anikónak egy búcsúcsókot adnia. Ezt nagyon vonzónak és egyben nagyon félelmetesnek találta.

Amikor megálltak a ház előtt András sután odafordult Anikóhoz, akinek a szája valahogy épp ott volt, ahol az övé. Ez váratlanul érte Andrást, de Anikó vadul csókolta meg és ez nagyon jól esett. András határozottan kezdett belelendülni, amikor érezte, Anikó átnyúlva a kéziféken megfogja a combját. – Szerintem üljünk át a hátsó ülésre – mondta.

András egy pillanatra lemerevedett és nem értette mi van, de ahogy Anikó kiszállt és hátra ült, engedelmesen ő is átment. Ott folytatták, ahol az előbb abbahagyták. András ismét érezte, hogy Anikó megfogja a combját. Ezt felbátorításnak érezte és átfogta Anikó derekát. Semmi ellenállást sem érzett, és feljebb csúsztatta a kezét Anikó mellei felé. Így a garbón és a melltartón keresztül is érezte, mennyire feszes és szép mellei vannak.