VIDÉKI HERCEG

MADÁRKÁK

Könyv Guru

Budapest, 2023

MADÁRKÁK

Bevezető | Gólya | Galamb | Veréb | Gerle | Cinege | Barázdabillegető | Sas | Héja | Vércse | Sólyom | Gém | Flamingó | Hattyú | Lúd | Kacsa | Kánya | Ölyv | Fogoly | Fürj | Fácán | Páva | Császármadár | Haris | Szárcsa | Túzok | Lile | Cankó | Sirály | Kakukk | Fakopáncs | Fecske | Szürkebegy | Pacsirta | Poszáta | Királyfüzike | Fakusz | Rigó | Szarka | Szajkó | Csóka | Holló | Pinty | Zsezse | Hósármány | Keselyű | Lunda | Papagáj | Kócsag | Lilik | Karvaly | Gulipán | Szalakóta | Jégmadár | Küllő | Pityer | Szuharbújó | Geze | Fülemüle | Csuszka | Bakcsó | Batla | Póling | Lappantyú | Sordély | Tengelic | Süvöltő | Kenderike

BEVEZETŐ

Köszönöm! Ezzel kezdem, ugyanis kicsit sem voltam biztos benne, hogy ezt a könyvet te vagy akár bárki más, esetleg tömegek fogják megvásárolni és olvasni.

Ne legyenek nagy elvárásaid! Ezzel folytatom ugyanis, soha életemben nem írtam még könyvet, ezért ne is várj irodalmi fogalmazást, csavaros fordulatokat vagy krimiszerű izgalmakat. Ami esélyes, hogy párszor felnevetsz, elmosolygod magad, vagy éppen egy példát vagy tanulságot olvasol a következő oldalakon.

Mire számíthatsz? Némi humorba ágyazva pár tucat olyan történetre, amit átéltem szerelmi és szexuális téren az elmúlt években. Úgy tartom helyesnek, hogy névtelenségbe rejtem könyvem minden szereplőjét, mert így elkerülhetem a személyiségi jogok megsértését és a lelki sérülést is, ami abból fakadna, hogy a világgal megosztom a velük átélt időt.

Madárkák, ez a könyvem címe. Mindegyik történet címe egy madárnevet visel. Azaz minden nő egy madár nevét kapta. Az anonimitás mellett azért is gondoltam a madárnevekre, mert ahogy minden nő egyedi és különleges, úgy a madarakról is elmondható ugyanez. Sosincs két egyforma madár, ahogy nő sem. S ahogy írni kezdtem a történeteket, egyre jobban feltűnt, hogy elég sok lány esetében a véletlenszerű madárnévválasztás valamilyen szinten hasonlít is az adott személyre/személyiségre. Tudod, ahogy mondani szokták, amilyen a kutya, olyan a gazdája. Kicsit így gondolj az én madárkáimra is…

Tegezlek! Nem szeretném meghatározni az olvasóközönség életkorát (ha mégis meg kellene, akkor tizennyolctól ötvennyolc éves korig), de elsősorban a fiataloknak szánom, ez magyarázza az általam használt egyes szám második személyű, közvetlenebb nyelvezetet megengedő fogalmazásmódot. Gyakran lesznek trágár és mocskos kifejezések a következő oldalakon, szóval ha túlságosan ítélkező, prűd és konzervatív vagy, akkor ne olvass tovább, mert sok esetben megbotránkoztató lehet számodra a történet. Ha kendőzetlenül őszinte, hétköznapi szerelmes és erotikus sztorikon csámcsognál, vad szexualitással és vicces helyzetekkel fűszerezve, akkor jó olvasást!

A következő történetek valós eseményeken alapulnak. Bátran állíthatom, hogy a leírtak kilencvenöt százaléka megtörtént velem. A maradék öt százalék ferdítést csakis azért használom, hogy ne lehessen felismerni a szereplőket egy-egy történetben.

Miért írtam könyvet, és miért pont erről? Jogosan merülhet fel benned is a kérdés. Nagyon sok oka van, néhányat megosztok veled. Az egyik, hogy világjárvány volt, amit korábban még nem éltem meg, és hirtelen szinte végtelen mennyiségű szabadidőm lett. A másik, hogy olyan munkahelyem volt, ahol az írás tette ki a napi rutinom harmincöt százalékát, és az megszűnt. A harmadik, mert szeretek nevettetni. Kezdő és amatőr humoristaként mindig szerettem a társaságom megnevettetni, valahogy úgy vagyok vele, hogy a sírás is jobban elviselhető, ha közben nevetsz. A negyedik oka, hogy megosztom veletek az életem ezen szakaszát, mert lehet, hogy sok olyan fiatalnak, akinek semmilyen tapasztalata nincs szexuális téren és nem számíthat senkitől felvilágosításra, vagy éppen szégyell is segítséget kérni, itt sok olyan tippre és tapasztalatra talál, amit a javára fordíthat. Igaz, legtöbb esetben a fiúk és férfiak számára, de a nőknek is lesz min elgondolkodni, ha végigolvassák. Az ötödik és egyben utolsó ok írásom megmagyarázására, hogy mindig is szerettem volna valami maradandót alkotni, ha már szeretek fogalmazni és hülyéskedni. Mondjuk inkább esélyes, hogy ez nagyon is mulandó és jelentéktelen lesz, de ha két-három ember nevet rajta, netán használható információt kap belőle, már megérte. Jó eséllyel sokan fognak vádolni azzal, hogy szexista és hímsoviniszta vagyok, amiért ilyen könyvet írtam, de azoknak üzenem, hogy szarjanak rajzszeget, mert én nagyon is szeretem és tisztelem a női nemet. Sőt talán túlságosan is szeretem a nőket, de ez már az én keresztem.

A történeteket igyekeztem időrendben megírni, ennélfogva az első a legkorábbi, az utolsó pedig a legkésőbbi, ami megtörtént velem.

GÓLYA

Amikor tinédzser voltam, akkor is léteztek lázadozások, fiatalkori problémák, de valahogy magunktól kellett átlépni ezeken, és viszonylag gyorsan. A kétezres évek elején járunk. Lehet, sok családban apuci leült, és a mutáló hangú és szőrösödő fiának elmesélte, hogyan kell felkészülni rá, és mit is jelent tizenhárom évesen, amikor a pizsamád egyik reggel olyan kemény lesz, mint a szekrény sarka, hogy mitől ragad az egész hasad, vagy éppenséggel, ha meztelen képre simogatom a puculimot, akkor rövid idő után miért érzem, hogy pisilnem kell, de mégsem, s aztán valami csak kifolyik… Na, nálam ez elmaradt. Ilyen kis csődörke voltam én akkortájt, akinek a legnagyobb szexuális kalandjai az általános suliból az osztálytársnőkkel való „bidonozásból” (műanyag palack forgatása) megnyert csókolózások voltak. Korán hozzáfogtam a diszkós életnek, és valamikor ekkor találkoztam Gólyával, akit eddig is ismertem, de a buli után valahogy vonzó (a nagy lófaszt – jóformán azt sem tudtam akkor, mit jelent ez a szó), nekem tetsző nőként néztem rá. Nagyon okos, jól beszélő, csinos csaj volt, aki szintén szeretett bulikba járni. Éles esze és komoly magatartása miatt nem sokan környékezték meg, de mindig is fantáziát láttam ebben a csajban, aztán egy buli során megtörtént az, amiről álmodni se mertem: ittasan összepuszilkodtunk. Igen, ez még nagyon messze állt a csókolózástól, alapból zavarba jöttem, hogy miért is akarja a nyelvét átdugni a számba, aztán gyorsan másnap felmentem az internetre – akkor ez körülbelül egy nyolcperces tevékenység volt –, majd fél óra várakozás után megtudtam, hogy miért… Már vártam a következő ittas – most már – csókolózást, mert tudtam, mi fán terem. És igen, ismét megtörtént… Közben pedig tartottuk a kapcsolatot is, na nem WhatsAppon, hanem SMS-ben, de maximum napi egy-két üzenetváltás, mert drága volt. Anélkül hogy tudtam volna, nagyon megtetszett Gólya, mindenhol kerestem a társaságát. Nem is kell mondjam, hogy nálam idősebb volt, ezért mindig is, ha helyzet volt, ő irányított, én örültem és engedelmeskedtem. Valahogy sosem beszéltünk róla, de legbelül sejtettük, hogy ebből nem templomig tartó kapcsolat lesz, de nem törődtünk vele, csak éltük a hétvégéinket.

Aztán eljött a nap, amire vártam is, meg nem is. Aznap, amikor felkeltem, fogalmam sem volt arról, hogy a következő lefekvésemnél már nem leszek szűz… Jól sikerült buli volt, ami „véletlen” szerencsénkre úgy ért véget, hogy a sofőr, aki hozott, hátrahagyott, nem búslakodtam, mert tudtam, hogy hazasétálunk, végig csókolózunk és milyen jó lesz. Aztán félrevonultunk egy iskola udvarán egy fedett helyre, ahol egy rövid csókolózás után azt mondta nekem Gólya, hogy feküdjek le a földre. Kicsit furcsálltam, nem tudtam, milyen játék akar ez lenni, őszintén azt hittem, úgy is akar csókolózni, hát később kiderült, hogy igen, azt IS akart.

Szót fogadtam, mire a nadrágomhoz nyúlt, és elkezdte kigombolni, majd arra kért, taszítsam le egy kicsit, na, én ekkor már nagyon kezdtem félni, izgulni. Azt hiszem, mindkettő, és tényleg kicsit toltam le, maximum egy arasznyira, később kiderül, hogy ez is elég volt… Aztán a nagyon csinos szoknyáját felhúzta a derekáig, finoman rám ült, előrehajolt és csókolóztunk. Kezdtem megnyugodni, de aztán éreztem, hogy a csípőjével kezd finoman mozogni előre és hátra, ez mintha egy villanykapcsolás lett volna a férfiasságomnak, ami halottaiból feltámadva várta a megváltást. Amikor már nagyon merev voltam mindenhol, benyúlt a bugyimba (igen, akkor még nem volt bokszerem, jó, oké!), és kezdte húzogatni úgy, ahogy én otthon kínlódni szoktam vele, s innen tudtam, hogy tetszeni fog, ami eztán jön. Gólya felemelkedett rólam, ekkor három másodpercig agyvérzés és szívinfarktus kerülgetett, de csak a tanga lehúzásáig vesztette el a melegséget az immár álló férfiasságom. Majd lágyan azt súgta a fülembe: Ne félj! Nem mondom, hogy egyből sikerült megfogadni a tanácsát, de amikor finoman beleült, és éreztem azt a forróságot, ami odabent fogadott, akkor egyszerre megnyugodtam és kezdtem magamban mosolyogni is (végre többet nem vagyok szűz), de olyan ügyesen mozgott és végezte azt a munkát, amit akár én is csinálhattam volna – ha több lett volna a szexuális tapasztalatom, mint egy plüssbékának –, hogy reflexszerűen kezdtem markolászni a fenekét, és próbáltam felemelkedni, mint egy vízbefúló, hogy közben csókolózzunk is, de a tempót ő diktálta és az aktust is vezette.

Ha pornófilmekbe illő sorokat vártok most, akkor lapozzatok nyugodtan, maximum ötperces aktusról beszélünk, aminek a végét úgy próbáltam jelezni, hogy: juj, juj, juj, juj, juj! A fehér pólómra egy Maros megye alakút priccoltam. Ettől kezdve Gólya élő istennő volt számomra. Úgy éreztem, mintha az életemmel tartoztam volna neki. Büszke voltam rá, és most már egyfolytában kívántam. Pár kaland után ismét sikerült elvarázsolnia, hiszen orális örömökben is részesített, amit nem kell mondjam, hogy nekem ebből is ez és ő volt az első. Nem mondott semmit, mint például tanító néni az órán, csak csinálta, én meg figyeltem és tanultam. Sokat köszönhetek neki, és mindig hálás leszek érte. A lelkem egy részét neki adtam, a lázadó felnőtt gyermek a Gólyáé. Mára már családja és gyerekei vannak.

GALAMB

Galamb nagyon különleges és zárkózott karakter volt, nem is emlékszem, hogy honnan indult a mi kis rövid, de annál izgalmasabb történetünk. Ami elsőre is szembetűnt, hogy nagyon önzetlen és sok mindent megtenne értem, csak foglalkozzak vele, és ez tetszett nekem. Biológiailag alig lettem pár hónapja férfi, ez a viselkedés jót tett az önbecsülésemnek. Kerülgettük egymást, bulizgattunk és néhanapján egy-egy sarokban csókolóztunk egyet titokban. (Igen, srácok, a diszkréciót nagyon tudják értékelni a lányok, és a nők még jobban.) Egyik találkozás alkalmával felvetettem, hogy én már készen állok a továbblépésre, ha ő is. Ő szeretné, csak még nem áll készen rá, valamint még nem lehet. Nem illetlenkedtem sokat, biztos beteg volt vagy félt, és nem bízott bennem, ez érthető is. Aztán egy órával később, amikor ismét egy középület falához szegeztem, és nagyon egymásba gabalyodva csókolóztunk, simogatni kezdtem a teste többi részét is – ez pedig akarva-akaratlanul beindította a fütyit, ekkor ismét feltettem a kérdést: Folytatjuk valahol ezt? Jött a válasz: Igen, de hol? Na, ezt a választ vártam, de nem voltam felkészülve, se üres ház, se autó. Gyorsan a magabiztosság jelét mutatva azt tanácsoltam, sétáljunk egy utcán befele, s mutatom a helyszínt, de a helyszín csak nem érkezett. Galamb egyre türelmetlenebb volt, kezdte meggondolni magát, de mire ez megtörtént volna, egy parkhoz érkeztünk, ahol terebélyes szomorúfűzfák magasodtak az ég felé, alattuk festett padokkal. Igazán romantikus filmbe illő képkocka volt a közvilágítás és a holdfény találkozásában az óriási fasor padokkal ékesítve. Na, mondom, meg is érkeztünk, üljünk le. Itt már nem kellett szaporítani a szót, és bele is lendültünk egymásba, puszilkodtunk, csókolóztunk, majd gombolni kezdtem a nadrágot – tanulva Gólyától –, mert ugye valahol neki kell kezdeni. Erre azt súgta a fülembe, ügyelj, kérlek, nekem ez lesz az első. Kérdések szaladtak át a fejemben fénysebességgel. Egy: mire ügyeljek? Kettő: az első? Három: ilyenkor mit kell csinálni? Gyorsan válaszoltam: Rendben. Ne aggódj! (Aggódtam én helyette is!) Nadrág le combközépig neki is, nekem is, a blúzát is feltűrtem, hogy hozzáférésem legyen a melléhez is. Aztán az előjátéknak nem mondható csókolózás és kitapogatás után (hogy hová is kell majd rakjam a cerkát) nekifogtam. (Van az a mondása Ráskó Eszternek, hogy lehet korcsolyázni aszfalton is, csak nem érdemes!) Hát nem olyan volt, mint az első (mármint nekem az első). Élvezet helyett enyhe fájdalmat láttam az arcán, s amikor kezdtem finomabbra venni a figurát, a szomorúfűzfa túloldalára egyszerre megérkezett két rendőrautó, és kiszállt belőle két rendőr és négy rohamosztagos. Mire reagálni tudtam volna, rágyújtottak, és kezdték mesélni, hogy milyen vicces volt az a két ittas „mexikói”, akik összeverekedtek. Én meg gyakorlatilag benne egy lányban, akinek ez volt az első alkalom… Mondanom sem kell, hogy sem ő, sem én nem így képzeltük ezt el. Éreztem, hogy itt hamar rövidre kell zárni a történetet, mert közszeméremsértésért még egy büntetést is bezsebelni nem lenne erősen szexi. Koncentrálva a látványra (szegény Galamb, oldalra fordította arcát, hogy véletlenül se lássák meg a hivatali szervek), és nem a román poénkodásra tőlem öt méterre, igyekeztem hamar befejezni, de valahogy itt az Etnához hasonló kitörés elmaradt, inkább olyan volt, mint amikor a csapot elzárjuk, és kifolyik még hat csepp víz és még utána kettő lassabban. Ez voltam én. Kisurranva a fa alól hazafelé Galamb azt kérdezte keserű szájízzel, hogy mindegyik ilyen lesz? (Nem tudtam pontosan, hogy a rendőrségi felügyeletre, a szaharai szárazságra vagy a maratoni négy percre gondolt-e.) Válaszként csak annyit mondtam: Biztos, hogy nem! Nyugtatva ezzel magamat is. Fogalmam sincs, min ment keresztül Galamb, de önzetlensége páratlan volt, nőiességének kapujában nekem ajándékozta szüzességét, én meg a kezdők szerencséjével összehoztam valamit, amit többet sem én, sem ő nem szeretne átélni. Mi a tanulság? Elég egyértelmű: beszélni kell a szexről, megtudni, ki hol tart, és ha első alkalom lenne valamelyik félnek, akkor megadni a módját, mert emlékezetes marad – és jó esetben nem azért, amiért Galambnak.

VERÉB

Veréb volt az első lány az életemben, aki iránt egyfajta kötődés alakult ki. A kapcsolatunk – vagy lehet, találóbb kifejezés: a viszonyunk – igazi szappanoperába illő történet, ami egy hullámvasút izgalmait tartogatta számunkra. Veréb élettel teli, szenvedélyes és erős természetű lány volt, akit régóta ismertem. Egy szilveszterezés alkalmával, az újév első perceiben találkoztak először ajkaink, vagy egy közös sátrazás során a sötétben egy fa tövében, netán egy mámoros buliban…, az igazat megvallva már én sem tudom, ugyanis nagyon rég történt, és nagyon sokat is kerülgettük egymást. De érdekes volt megtapasztalni, hogy egy cseppnyi lányba mennyi szenvedély szorult már ilyen fiatalon, ha csak a csókolózást tekintjük, s mintha már többéves közös gyakorlatunk lett volna benne, pedig nem. Amikor egy társaságban voltunk, mindig éreztük, hogy izzik a levegő közöttünk, noha akkor azt sem tudtuk, mit is jelent ez a kifejezés valójában. Aztán később rájöttem: az állandó szekálások, a csipkelődések, a feneke paskolása, a másik csiklandozása stb. Na, de most jöhet egy kicsit a hullámvasút lejtőn való haladása is: túl sokszor megbántottam Verebet, noha egyáltalán nem vagy esetleg minimálisan szolgált rá. Fiatal voltam, húszas éveim nagyon elején, akkor azt hittem, mindent és mindenkit meg kell szerezni bármi áron. Nagyot tévedtem, viszont annak ellenére, hogy nem éreztem rózsaszín felhőben fuldokló szerelmet iránta, mégis mindig, de mindig visszamentem hozzá, és birtoklási vágyat éreztem: ő az enyém, és soha másé. Kicsit olyan volt a viszonyunk, mint a mai fiatal házaspárok kapcsolata: elkötelezzük magunkat (én csak szóban…), ennek ellenére félrelépünk több alkalommal, majd mégis visszatérünk a párunkhoz. Igen, lehet ezt azzal magyarázni, hogy mi egyvalakit szeretünk, ha mással kavarunk, az nem jelent semmit, de amikor ezt kell mondanunk vagy gondolnunk, már akkor tudjuk, hogy ez a magyarázkodás legalja.

De izzítsuk be a karaktereket! Elég volt ennyire megforgatni a tőrt a lelkiismeretünkben. Igyekszem a madárkákkal megélt dolgokból a legemlékezetesebbet és legforróbbat megosztani veletek, némi tanulsággal megfűszerezve azt.

Veréb és én már ez elején tudtuk, hogy meg fog történni, amit mindketten akarunk, igen, hogy lefeküdjünk egymással, de nem úgy, mint ahogy egyik közös sátrazásnál terveztem, mert akkor csutkarészegen reszketve feküdtem, ő pedig takargatott egész éjjel, hogy a „hős csődör” nehogy megfázzon, hanem úgy igazából, ahogy két fiatal meg tudja kívánni egymást. Tanulva Galamb helyzetéből, jó előre és alaposan megbeszéltük, hogy mindketten szeretnénk, és bízunk egymásban, na meg kívánjuk is egymást. Kapaszkodjatok meg: Veréb is érintetlen volt. Amikor elárulta, nem tudom, miért, de jólesett. Átbeszéltük a dolgokat, teltek a napok, hetek, aztán egy nem megbeszélt este után egy régi lakást látogattunk meg, ahová bejárásom volt. Most jogosan jöhetne a kérdés, hogy de miért nem szálloda, hol vannak a rózsák, a pezsgő és a hangulatot biztosító zene? Mondom is a választ: talán azért maradtak el, mert nem mindig a filmekből kell inspirálódni, talán azért, mert zsebpénzből nehéz ezt kivitelezni, s talán azért, mert így volt izgalmasabb. Ennélfogva nem egy saját tengelye körül forgó három méterszer három méteres franciaágy várt a szobában, hanem egy körülbelül harmincöt éves egyszemélyes „sezlony”, ahogy mifelénk mondani szokták (egyszemélyes ágy, amiben sokat lehet aludni, csak nem kényelmesen). De minket ekkor ez nem is zavart, A szobába lépve heves csókolózásokba kezdtünk, majd leültünk az ágy szélére, és valamiért azt éreztem, meg kell kérdezzem, hogy biztosan szeretnéd? Kissé zavarba jött, de a válasz igen volt, felém hajolt és megcsókolt. Ekkor tudtam: sínen vagyok, de jól is esett, nincs miért tagadjam. Ahány ruhadarabot levettem róla, annál jobban éreztem, hogy kezd reszketni, egy kis idő után észrevettem, hogy én is. Ha jól sejtem, ő a félelemtől, én az izgalomtól. A csókolózás, a nyakra puszi egyre intenzívebb lett, amikor lekerültek a fehérneműk, a kezem is besegített, behatoltam az egyik ujjammal, amit ő nagyon jól reagált le, mintha egy kéjes és enyhén fájó nyögés hagyta volna el a nedves ajkait, ami nekem csak olaj volt a tűzre. Rögtön be akartam a második ujjamat is helyezni, de mint kiderült, nem ilyen gyorsan eszik a forró kását, ekkor kicsit zavarba jöttem, majd rájöttem, hogy Róma sem egy nap alatt épült, adjunk időt magunknak és a testnek is, aztán szépen engedelmeskedett minden, és behatoltam a már pattanásig merevedő férfiasságommal is, de nagyon finoman és csak félig, majd lassan beljebb és beljebb, s talán a hetedik-nyolcadik lökésnél éreztem, mintha megrázta volna az áram, egy reszketés és karmolás a hátamban jelezte, hogy itt valami történt, de gőzöm sem volt, mi lehetett. Nem álltunk le, folytattuk, most már erősebben és keményebben – ha azt gondolod, hogy most a Káma-szútrát átvesszük, akkor csak szólók, hogy nem, mert a misszionárius póz és hat-hét perc elég is volt, hogy Verébből biológiailag is felnőtt nő váljon, belőlem pedig egy kielégült srác. A filmek alapján most azt következik, hogy a lány kortyol egyet a pezsgőjéből, a srác pedig kimegy a holdfényes teraszra cigizni. Nálunk csak egy picit volt másként: én leszöktem az ágyból, a koromsötétben keresni kezdtem a kabátom, amiben benne volt a papír zsebkendő, két perc keresgélés után megtaláltam a nadrágomat a nagy lábujjammal, majd egy széklábat a sípcsontommal. Ekkor már kínosan éreztem magam, és idegesen. Meglett a papír zsebkendő, odaadtam, letörölte a hasán lébecoló spermámat, majd öltözni kezdtünk, és amikor félig fel voltunk öltözve, azt kérdezte: kicsit ne bújjunk vissza az ágyba? Mondom, dehogynem, majd hozzám bújt, és tényleg jó volt összegabalyodva kicsit együtt feküdni, amíg a vérnyomásunk helyreállt. Ekkor rájöttem, sok olyan lány van, akinek jólesik utána a törődés, és ne hazudjak, nekünk se tesz rosszat. Szóval, igen, szinte olyan volt, mint a filmekben. Ahhoz képest, hogy Veréb kisebb volt nálam, sok mindent megtanított nekem úgy, hogy ezt sem ő, sem én nem tudtam akkor még. Nagyon sok szép emlék köt hozzá, melyekhez egy szoros barátság is társul. Azóta saját és teljes életet él egy férfivel, akit neki teremtett az Úr. Köszönöm neked, Veréb, a mintegy másfél éves hullámvasutazást, amiből te a csúcsra tartó részekért feleltél.

GERLE

Ez a történet nem olyan lesz, amiben hosszú, csöpögős sorokat olvashatsz, vagy fülledt erotika fogja felkavarni a fantáziád, de történtek események, amiket kitörölni nem lehet, s nem is szabad, mert ettől lettem az, aki vagyok, és ettől lett Gerle is az, aki. Minden ember az életünkben valamit ad vagy visz, hogy Gerle adott vagy vitt, ez esetben döntsétek el ti.

Az egyik barátom rövid időre Gerle pasija volt. Azért mondom, hogy rövid időre, mert megtudta, hogy a lány nagyon nyitott és barátságos az idegenekkel is – igen, csak azzal nem, aki sietett a vonathoz –, viszont a haverom nem akart esélyt adni, hogy bizonyítsa hűségét, sokkal inkább hitt a szóbeszédnek, és lépett. Közben többször mondogatta nekem, hogy nyugodtan hajtsak rá, mert kapható sok mindenre. Jó, mind tudjuk, hogy nem töltelékest akartam főzetni vele! Hozta magával az élet, hogy pár héten belül egy buliban összefutottunk. Általában az ismerkedést a lányokkal úgy oldottam meg, hogy egy vicces beköpés, majd határozott bókolás volt a nyitás, utána a reakció hamar rávezetett, hogy jó úton haladok, vagy tipli van. Jó úton voltam, ment a közös táncolás, koktélozás és sikeresen bepróbálkoztam az első csókolózással is. Mindeközben a barátom mondata csengett célként a fülemben, hogy kapható sok mindenre. Összegeztem a fejemben az este elért eredményeket, majd bátorságot vettem magamon, és egy jó pillanatban elindított csókolózás után feltettem a kérdést: nem folytatjuk ezt kint valahol? Egy mosoly után jött is a válasz, hogy de igen, fogd a kezem, ezzel én, mint egy háborúban győztes fél, kisétáltam a megérdemelt jutalmammal, elindultam kifele Gerlével. Megjegyzem, fel voltam készülve a válaszra, addigra egy haveromtól kibéreltem az autóját (igen, volt olyan szemét, hogy fizetnem kellett – bár akkor még nem tudtam, hogy alig nyolc percért –, akkori árban kábé tíz liter üzemanyagnyi összeget), óvszert is kértem, papír zsebkendőm is volt. Mivel eddigi életem során ilyen könnyen nem jött össze még nő, ezért nagyon el voltam telve magamtól, mit sem sejtve, hogy egyik legcikibb aktusom előtt állok. Kis autó, hátsó ülés, szexi ruha alá benyúlás, csókolózás, markolászás, és simogatni kezdte az amúgy is már merevedő farkam. Tényleg eddig minden mintha forgatókönyv szerint ment volna. Aztán szólt, hogy ugye van gumim, mert csak úgy csinálja… Mint tudjátok, beszereztem, tehát bólogattam a jó tanuló magabiztosságával, aki minden házit tökéletesen elkészített. Mivel nagy ritkán szoktam használni óvszert – ez hatalmas hiba, amikor csak tudtok, mindig használjatok, majd lesz egy sztori, amikor én is megtanulom a saját bőrömön, hogy kötelező kellék kell legyen –, ezért picit izgultam. Az első alkalommal a partnerem húzta fel, azóta én nem használtam, s otthon csakúgy, mint a labdával való dekázást, nem igazán szoktam gyakorolni az óvszer felhúzását sem. Na, én elrágtam a szélét a csomagolásnak, majd kihúztam belőle a gumit, igyekeztem minél hamarabb felhúzni, de rosszul próbáltam, vagyis tudjátok, ha helyesen rakod a „munkafelületre”, akkor csak szépen legöngyölíted, közben fogva a spermatartó kis első részét, és meg is vagy. De ha fordítva helyezed a cerkára, akkor be kell nyúlni alá, és úgy kifelé kell göngyölíteni. Na, ez nem működött kicsit sem. Benyúltam alá, húztam-nyúztam, csattant nagyokat az ujjaimról lecsúszó gumi, közben elég rendeseket csapva a makkomra, ami az elején még veszett kemény volt, aztán vesztett a tartósságából… Közben jött a kérdés, amitől nem lettem nyugodtabb: Segítsek? Ettől még jobban izgultam, és gyorsabban kínlódtam. Persze a mákszemnyi agyamban nem fordult meg a gondolat, hogy te marha, fordítsd meg, s pikk-pakk megvagy! Valahogy félig felkínoztam, de szó szerint, ekkor körülbelül már csak ötven százalékos voltam, hát nem akarjátok elképzelni, hogy nézett ki a cerkám félig ernyedt állapotban, rajta egy fordítva félig feltépázott óvszerrel, és ezzel kellett indulni „háborúba”… Öcsém, saját magam szégyene voltam! Aztán nem tudom, az izgalomtól, vagy hogy érzékenyebb volt a manus ernyedt állapotban, de misszionárius pózban, azt hiszem, volt kemény három perc szex, és éreztem, hogy helló van, de semmi okom nem volt az aggodalomra, mert volt rajtam gumi. Valóban volt, aktus után kihúztam hát, és hogy is írjam le… Láttatok már átlátszó reklámszatyorban fához vágva öt tojást? Körülbelül az én cerkám is így virított. És csak hogy a szégyen minden bugyrát megjárjam, amikor húztam le – ugye szét volt folyva, mert rosszul húztam fel, és nem maradt a spermatartó részében a cucc –, nehezen jött, majd megszabadult, és a csomag tartalma Gerle csilli-villi fekete ruháján landolt. Ha ebben a pillanatban megkaphattam volna a Man in Blackből a neutralizálót, én lettem volna a legboldogabb ember az egész galaxisban. S emlékeztek, ezért én még fizettem is a haveromnak… Majd teljesen megszégyenülve a papírzsepivel törölgettem a spermát a ruháról. A lány arca nem rejtegette erősen a véleményét. Tudtam, hogy hosszú távú ágyas viszonyt nem ezzel a lánnyal fogok megalapozni. Igen, ez az a kör volt, amikor kifelé a buliból úgy jöttem, mint egy tenyészbika, visszafelé pedig, mint egy sánta herélt csődör. Visszagondolva picit mókás meg kínos volt, de megtanultam, hogy ne a filmekből tanuljunk óvszert használni. Olvasd el a használati utasítást otthon, akár áldozz is be egy óvszert, és húzd fel próbából! Nem nagy dolog, és akár egyszeri gyakorlás után a fent említett katasztrofális szitutól is megmenekülhetsz. Az aktust követően nem igazán volt már közös témánk Gerlével, ami szinte teljesen érthető. Napjainkban, ahogy akár a mesékben is lenni szokott, a mi Gerlénk is megtalálta a párját, és remélhetőleg boldog életet élnek (a közösségimédia-felületeken úgy tűnik, így is van, de mint azt ti is tudjátok, ezek az oldalak a legtöbb esetben a hazugság kézzelfogható bizonyítéktárai).

CINEGE

Cinege tipikus példája annak a nőnek, aki eléggé csendes, jól nevelt, de annyi tűz rejtőzik benne, amit tíz vizes ciszterna se tudna kioltani. Egy velem egyidős haverom próbálkozott Cinegével, de pár hónap járás után feladták a harcolást. Nekem valahogy mindig is túl félénknek, visszahúzódónak tűnt. Őszintén szólva már nem emlékszem, hogyan és miért kezdtünk el beszélgetni, hiszen ennek is már több mint tizenkét éve. Abban viszont teljesen biztos vagyok, hogy úgy alakultak a dolgok közöttünk, hogy erősen megkívántuk egymást, és előre elárulta, hogy páratlan szülinapi ajándékban lesz részem. Titkon reméltem, hogy ez valami testiséget foglal majd magába, de igazából egy üveg piának és sütinek is simán örültem volna, mondjuk, nem annyira. Aztán eljött az én napom, és este találkoztunk. Akkoriban egy román gyártmányú, 1977-es kiadású Daciám volt – gondolom, nem kell ecsetelnem, hogy ebben az autóban a maga harmincegy éves régiségével az extra a delfines üléshuzatom és a nyolcvan lejes CD-lejátszó volt –, Cinege beült, és elindultunk. Nem tudtam, mi a cél, de magabiztosan vezettem előre. Aztán egy kevésbé világos és forgalmas helyen megállított, azzal az indokkal, hogy csókoljam meg. Aztán a csók után jött a kérdés, amit vártam: Nem ülünk hátra? Gondolataim ezután: Ez az, te!!! Na hajrá, szedd meg! Válaszom a valóságban: De, ülhetünk, ha szeretnél. Nem mondom, hogy nem izgultam, mert ugyan a szextől nem féltem, de ebben a rozoga autóban még nem csináltam. Valójában nem is tudtam, mennyire alkalmas ez a fajta autó ilyen célokra. Aztán hátraültünk, és ösztönből jött, hogy a két első ülést teljesen előre húzzam és a támlákat is előrehajtsam, ezzel is nagyobb helyet tudtam kihozni a kis „dákvágenből”. A szex előtt már olyan különleges élményben volt részem, amiben azóta sem sokszor: Cinege úgy tudott csókolózni, ahogy eddig egy lány sem velem, amellett, hogy érzékien, és mégis szenvedélyesen faltuk egymás ajkait, olyan koreográfiát lenyomott a számban a nyelvével, hogy nemcsak az én, de a következő két szomszédban élő nyugdíjas bácsikáknak is topon volt a cövekjük. A textil hamar lekerült rólunk, és ami szintén meglepett, hogy az előjáték során, ahogy becsúsztattam az ujjaim a tangába, olyan nedvességgel találkoztam, ami már bőven elég volt az aktushoz. Egy kis izgatás és kényeztetés után Cinege átvette tőlem az irányítást azzal a mondattal, hogy boldog szülinapot! Befalta a cerkám, és olyan ügyesen zongorázott rajta nedves ajkaival, hogy ha akartam, se tudtam volna másra koncentrálni. Aztán elfoglalva helyét az éjszakában, rám és belém ült, és titanicosra izzasztottuk Karcoskát, az autómat. Ha láttad a filmet, tudod, miről beszélek. A csípőmozgása és annak technikája ámulatba ejtő volt, amitől én még keményebb lettem. Egy elég rendes menet után úgy ültünk vissza az első ülésekre, mint akiket nem érdekel, ha holnap megáll a világ, mert mi veszettül kielégültek voltunk. Na, de most jön az a része, ami a filmekből is ki szokott maradni. Mondom, mire ajánlatos odafigyelni az autós szexnél, kiváltképp, ha nem egy luxuslimuzinban, sokkal inkább egy használt autóban tevékenykednél. Egy harmincegy éves autónál annyira már nem szégyen, ha becsöpög, befolyik a víz valahol, na igen ám, de a lecsorgó víz általában az autó padlózatában áll meg, és ha te ezt nem tudod, akkor vetkőzés után fehér zokniban vagy jobb esetben mezítláb, állott cerkával bele fogsz lépni, ami nem a legjobb érzés a világon, és mindezt úgy reagáld le, hogy a partner ne vegye észre, hogy a zacskód pillanatokon belül visszafut a gyomrodig a hideg víz miatt. Továbbá, mivel elég szűkös pozíciópaletta áll a rendelkezésedre az autóban (szemből, kutyapózban, lovagolva szembe és háttal), ezért ha lovagol téged a lány, és érzed, hogy eldurransz, akkor ajánlatos magad és a lány közé kikapni a cerkát, amennyiben nem gumipárti vagy, mert ha kikapod, és a lány alá tartod, akkor jó esély van rá, hogy a kapcsolópálcát, a meleg levegő beáramlót és egyben a CD-lejátszót is telibe lövöd. Ennek többek között az is lehet a veszélye, hogy csak akkor veszed észre, hogy rossz helyre spricceltél, amikor a szüleidet másnap viszed az étterembe, és menet közben zenét próbálsz betenni, valamint lentebb szeretnéd venni a meleget, továbbá, ha ragad és foltos minden – ez elég kínos tud lenni, én mondom. Ahogy azt majd meglátjátok a továbbiakban, valahogy én egyfajta kabalapasi voltam sok lány életében, ugyanis utánam számos esetben megtalálták életük párját a kis madárkák, így történt ez Cinegével is.