Mindazoknak ajánlom, akik hajlandók újra felvenni
a kapcsolatot a túloldalra távozott szeretteikkel,
önnön lelkükkel, magasabb énjükkel, valamint másvilági kalauzaikkal és az angyalokkal.

BEVEZETÉS

„Felmértem, milyen óriási jelentőségű fejlemény,
hogy szerte a világon milliók formálhatják át életüket, és bontakoztathatják ki képességeiket a Tanács bölcsességei révén. Legmélyebb vágyam ezért, hogy ajándékomat felhasználva mindazok, akik készen állnak rá, felfedezzék magukban a Forrás becsatornázásának képességét, és egy átfogóbb perspektíva részesei legyenek. Ez ugyanis mindannyiunknak rendelkezésünkre áll.”

Sara Landon

Ki ne szeretne a túloldalról kapcsolatba kerülni angyalaival, másvilági kalauzaival és szeretteivel? E könyv segítségével felfedezheted, hogy te – igen, te – is kiveheted részed a magasabb rendű dimenziók bölcsességéből, és tanácsokat kaphatsz a lelkedtől, a szellemvilágtól, túlvilági kalauzaidtól és segítőid csapatától! Hiszek abban, hogy mindenki képes ráhangolódni e régiók tudására, valamint a tudat bennünk magunkban és körülöttünk bármely pillanatban létező végtelenjére. Akár magasabb éneddel kívánsz párbeszédet folytatni, akár egy eltávozott szeretteddel vagy másvilági kalauzaid közösségével, biztosíthatlak, teljesülhet a kívánságod. Jelen kötet útmutatódul szolgál mindezekhez.

Első közvetítésem során nem volt senki, aki elmagyarázta volna, mi is ez az egész. Azt hittem, elment az eszem, erre azonban semmi más nem utalt. Talán csak képzelődöm, fordult meg a fejemben. Tagadhatatlan volt azonban, hogy szeretet és igazság volt abban, ami e világokból felém áradt, vagyis amit becsatornáztam. Időnként irdatlanul nehezen ment. Én nehezítettem meg magamnak a dolgot a kételyeimmel, félelmeimmel és gátlásaimmal. Szeretném, ha neked mindez könnyebb, harmonikusabb és érdekesebb lenne, mint nekem volt az elején.

Bárcsak tudatában lettem volna e könyv tartalmának már a kezdetek kezdetén, sok-sok évvel ezelőtt. Kötetem során megismertetem veled a legjobb, azóta kikísérletezett technikákat, az első tudatos ilyen tapasztalatomtól fogva, amiben 1999-ben volt részem, egészen a mostani, profi közvetítésekig, melyeket ezrek számára elvégeztem már a Tanács közreműködésével a világ minden táján. Olyan valami ez, amit bárki utánam csinálhat. Nem kevesek kiváltsága, hanem természetes, velünk született képességünk, amelyről nem lett volna szabad elfeledkeznünk.

A kötet példaként felhozott esetei és vizualizációs technikái segítségedre lesznek, hogy megnyílj a végtelen értelem előtt, majd pedig egyre közelebb kerülj hozzá. Kimondottan ide, olvasóimnak terveztem a Tanács felemelő közvetítéseit, amelyek felébresztik belső erőidet, és tudatosabbá avatnak. Amennyiben hat rád egy-egy közlés, vagy te magad veszel részt bármilyen formában a továbbításában, nem teszel mást, mint hogy újra felveszed a kapcsolatot magasabb rendű bölcsességeddel és tudatoddal.

Néhány éve kedvem támadt arra tanítani másokat, hogyan kommunikálhatnak felsőbb tudati szintekkel. Már több mint ötezer embertársamat tanítottam meg a Föld különböző pontjain a csatornázás mikéntjére. Szándékomban áll veled is megosztani tanítványaim érdekfeszítő történeteit és lenyűgöző tapasztalatait a tanulás folyamatáról.

Közvetítő csatorna vagy te is, ahogyan mi mindannyian, ez nem is kérdés. Az isteni szeretet edénye és az égi fények lámpása földi világunkban. Mindenki a maga módján juttatja ezt kifejezésre, mivel mindannyiunk útja egyedi és különböző.

Miután sikeresen kapcsolatba kerültél a Forrás energiájával, bámulatos világ tárul eléd, ami lehetővé teszi, hogy különleges képességeket, készségeket és alkotóerőt fedezz fel magadban. Lelked és vezetőid közös játékra invitálnak a színtiszta lehetőségek birodalmában, ahol a magasabb rendű bölcsesség mindenki számára elérhető. Ideérkezvén talán összetalálkozol kedvenc felemelkedett mestereddel vagy arkangyaloddal. Ekkor jössz rá, alig várták, hogy utat mutassanak és segédkezzenek ebben a csodálatos kalandban.

Bízz meg a folyamatban, légy elnéző önmagaddal, és mulass jól! Mindannyiunkban ott rejlik a képesség, hogy profitáljunk a felsőrendű tudatosságból, a lehetőségek végtelenjéből és a Forrás energiájából. Könyvem célja, hogy felidézzen egy képességet, amely máris ott lakozik benned; egy készséget, amely valamennyiünk sajátja, csak talán elfeledkeztünk róla.

Remélem, hogy utad a közvetítővé válás felé a lehető legkülönlegesebb változásokat hozza el életedbe, ahogy velem is megesett. Valamennyien a magasabb rendű bölcsesség csatornái vagyunk. Meggyőződésem, manapság inkább, mint valaha, hogy fényedre és szeretetedre szüksége van a világnak.

A BÖLCSESSÉG MEGÉLÉSE: AZ ÉN UTAM

„Éld meg ezt a bölcsességet, és olyan életed lesz,
amilyenről legvadabb álmaidban sem álmodtál.”

A Tanács

Soha nem vágytam arra, hogy a felsőbb erők üzeneteinek közvetítője legyek, ma azonban másként már el sem tudom képzelni az életemet. Szerető keresztény családban nőttem fel egy kisvárosban. Családom tagjai lutheránusok voltak, minden vasárnap és ünnepnap ott ültünk közösen a szentmiséken. Emlékszem, hogy már egészen kiskoromtól élt bennem az istenszeretet és lelki kapcsolódásom tudata. Hétéves koromban elváltak a szüleim. Anyámmal elköltöztünk az államból, hogy közelebb legyünk a hozzátartozóihoz, többek között a nővéréhez, Sunnie-hoz.

Attól a pillanattól kezdve, hogy megismertem Sunnie nénit, emlékszem, mennyire megigézett. Beszélt nekem a lélekről, az elme erejéről, a metafizikáról, a természetfelettiről és tanítómesteréről, Mafuról. Elmagyarázta, hogy Mafu egy magasan fejlett lény, akinek üzeneteit egy bizonyos fiatal nő, Penny közvetítette. Nagynéném sokszor órákon át mesélt előző életeinek emlékeiről, lelki társairól, különböző csodatételekről és Mafu tanításairól.

Mafut akkor hallottam először beszélni, amikor Sunnie egyik vele kapcsolatos videóját néztük. Azon nyomban lenyűgözött. Felvillanyozó kapcsolat létesült e hang és az általa kimondott szavak között. Valahonnan ismerősnek tűntek számomra Mafu szavai, amelyek testem egészét megremegtették.

Azonban arra is emlékszem, mennyire elkeserített, amikor először meghallottam családom gúnyos megjegyzéseit nagynéném hóbortjáról.

– Micsoda hamis agyalmány! – mondták a hitéről.

Tízéves voltam, amikor egy közeli hozzátartozóm ezzel riogatott:

– Ha effélékben hisz, a pokolra fog jutni, ahogyan, ha hiszel neki, végül te is.

Úgy éreztem ezt hallva, majd’ megszakad a szívem. Hogyan mondhatnak ilyet róla a rokonaink? És miféle Isten engedné ezt? Aznap úgy éreztem, egy világ omlott össze bennem.

Az évek során tovább hallgattam Mafu videó- és hangfelvételeit. Egy sereg könyvet olvastam el a spiritualitásról, előző életeinkről és más metafizikus tanításokról. Az után a bizonyos nap után azonban nemigen beszéltem erről senkinek a nagynénémen kívül. Nem hittem el, hogy az a jóságos Isten, akiről annyi évig boldogan énekeltem, pokolra ítélné a nagynénémet vagy engem.

Egy másik alkalommal, emlékszem, azt mondták nekem, az jut pokolra, aki nem fogadja Jézust a szívébe.

– És mi a helyzet a bennszülöttekkel vagy azokkal, akik olyan távoli helyeken élnek, ahol még csak nem is hallottak a Megváltóról? Ők is a pokolba kerülnek? – kérdeztem.

– Igen, ez áll a Bibliában.

Sehogyan sem sikerült összebékíteni magamban ezeket a verdikteket a szerető Jóisten alakjával, akiről addig oly sokat tanultam. Elfordultam hát a vallástól. Rövidesen felfedeztem személyes fejlődésem irányát, sikert sikerre halmoztam, és elindultam fölfelé a vállalati szamárlétrán. Legfőbb álmom az volt, hogy virágzó jólétet teremtsek magamnak.

Ennek ellenére egyre azon kaptam magam, hogy spiritualitás és metafizika témájú könyveket olvasok. Továbbra is válaszokat kerestem az élet mibenlétére, Istenre, mennyre és pokolra, az igazságra és mindennek az értelmére. Hosszú évek teltek el, miközben ateistának tekintettem magam, jóllehet annyit mindenképpen sejtettem, hogy az élet nem ér véget a halállal.

Mígnem aztán 2001 novemberében, a fogvacogtató hidegben olyasvalami történt, ami egyszer s mindenkorra gyökeresen megváltoztatta hozzáállásomat. Családommal sürgősen Alaszkába kellett repülnünk drága öcsém, Tim lakhelyére. Emlékszem, szinte vágni lehetett a feszültséget a helyiségben, ahová járultam, hogy azonosítsam Tim holttestét, aki az azt megelőző nap vesztette életét egy karambolban. Korábban nem láttam holttestet, és a veszteség tényét aligha sikerült elfogadnom. Mikor megérintettem, megdöbbentett a bőr hidege. Nyomban menekülőre fogtam, és egy székre roskadtam a boncterem átellenes sarkában.

Kábán ültem ott, s anyám és más rokonok csöndes hüppögését hallgattam. Meg nem tudnám mondani, milyen sokáig tartott ez. Óráknak hatott, holott szinte biztosan csak percek teltek el. Azután viszont hirtelen és váratlanul béke szállt rám. Meleg energia öntött el és ömlött folyékony szeretetként a fejbúbomtól lefelé, hogy szétáradjon testemben. Tökéletes lelki nyugalom volt ez, ami során eltöltött a szeretet érzése.

Ekkor a jobb vállam fölött meghallottam az öcsém hangját: „Még itt vagyok, de nem benne” – utalt a testére.

Gondolatban megkérdeztem: „Hol vagy hát?”

„Itt ugyanúgy, mint bárhol másutt. Most hagytam el a hús-vér testemet. Olyan frekvencián rezgek, amelyet a ti érzékeitek képtelenek értelmezni.”

Noha furának tetszettek a szavai, érteni véltem őket.

„A mennyországban vagy?” – hangzott el következő kérdésem.

„A menny és a pokol nem olyanok, ahogy ti képzelitek a Földön. Itt csak szeretet honol” – válaszolta.

Aztán egy szempillantás alatt, ahogyan pillanatokkal előtte ott termett, az energia visszahúzódott, és a kapcsolat megszűnt. Ismét a helyiség hidege vett körül. Körbenéztem családom tagjain, de látszott rajtuk, hogy rajtam kívül senki sem hallotta Timet. Attól a pillanattól fogva tökéletesen megbékéltem az öcsém halálával, jóllehet arra vágytam, hogy minél hamarabb újra beszélhessünk.

Nem szóltam senkinek rövid eszmecserénkről. Napok múltán magam is kételkedni kezdtem benne, lezajlott-e egyáltalán, és nem csak a képzeletem játszott-e velem. Ugyanakkor tagadhatatlan volt, amit akkor éreztem, és elfeledni sem tudtam.

Ezt követően újra meg újra kísérletet tettem, hogy kapcsolatba kerüljek az öcsémmel, és ismét felkeltsem magamban a szeretetnek ezt a meleg, áradó érzését. Hetek teltek el, de semmi nem történt. Aztán egyszer csak, amikor munkaidőben ebédszünet után beléptem a liftbe, hogy felmenjek az irodámba, minden porcikámat melegség öntötte el, s a kezem bizseregni kezdett. Senki nem volt a liftben rajtam és egy vadidegen férfin kívül, akit addig soha nem láttam. Ekkor jobb vállam fölött megszólalt az öcsém hangja:

„Kérdezd meg, hogy hívják!”

„Nem kérdezem meg!” – tiltakoztam gondolatban, az öcsém azonban nem tágított. Végül beadtam a derekamat, és kockáztatva, hogy kinevet, megkérdeztem az ismeretlent, hogy hívják.

– Tim – mondta, és mintha mi sem történt volna, kisétált a lift kinyíló ajtaján.

– Tim… Pont, mint az öcsém neve! – mormoltam magamban. – A dolog valóságos!

Hasonló élményeim voltak aztán éveken keresztül. Öcsém időről időre szólt hozzám a jobb vállam fölött. Jelentkezését mindig a béke és a szeretet mélységes érzése előzte meg. Idővel már erről is ráismertem. Akkortájt még nem tudtam, ahogyan most, miként idézhetem meg őt szándékosan és tudatosan, mindazonáltal ezek az epizódok is vigasszal szolgáltak.

Néhány évvel később, pályám csúcsán furcsa késztetések törtek rám az éjszaka közepén. Amint felébredtem, elfogott a vágy, hogy papírra vessem gondolataimat. Később nem emlékeztem vissza, mit körmöltem le, és sejtelmem sem volt, mi okozhatta a késztetést. Reggel aztán elolvastam az irományt. Nem tartalmazott általam ismert információt, és nem szokásos stílusomat követte. A kézírás is jól láthatóan különbözött hétköznapi írásmódomtól. Rájöttem aztán, hogy válaszok voltak ezek legmélyebb kérdéseimre az életről, a létezésről, Istenről és az univerzumról. Gyönyörű, szeretettel és bölcsességgel teli írásművek. Magam nem tudtam előidézni őket, mindazonáltal hónapokon át spontán ment ez így. Mára tudom, mi a neve a jelenségnek: automatikus írás.

Más furcsaságok is egyre sűrűbben fordultak elő. Mondjuk napjában többször is, amikor az órámra néztem, hasonló fogadott: 1:11, 11:11, 2:22, 3:33, 4:44, 5:55… Sétáim során többször is madártollakra leltem. Szignifikáns volt ez számomra, ugyanis mély szeretet fogott el a virágok, madarak és állatok iránt. Látszólag minden ok nélkül időről időre mennyei boldogság és szeretet töltött el. Egynek éreztem magam mindennel és mindenkivel, és gyakran azelőtt kitaláltam beszélgetőtársaim gondolatait, mielőtt megszólaltak. Máskor, amikor egy barátomra vagy hozzátartozómra gondoltam, percekkel később felhívott.

És miközben eltöltött a szeretet és a minden egy tudata, ugyanilyen heves szomorúság is tört rám néhanapján az emberiséget sújtó szenvedés és földi létünk végessége miatt. Az egyik pillanatban csordultig teltem szeretettel, derűvel, örömmel és a lét nagy egységének élményével, a következőben azonban a kétségbeesés feneketlen szakadékába zuhantam. Mintha minden idők bölcsessége belém szorult volna, csak éppen azt nem tudnám, mihez kezdjek vele.

Hónapokkal később egy forrójóga-tanfolyamon megismerkedtem egy hölggyel. Több egymás utáni napon is közös órán vettünk részt. A harmadik napon bemutatkoztam neki. Megkérdeztem, szeret-e jógázni, mire azt felelte:

– Csak muszáj volt megpróbálnom, de többé nem jövök vissza.

Nem lepett meg a válasza, és nevetve megkérdeztem, mivel foglalkozik. Azt felelte, kvantumhipnózissal gyógyít.

– Hogy mondod? – értetlenkedtem.

Elmagyarázta, hogy segít klienseinek kapcsolatba kerülni magasabb énjükkel, és rácsatlakozni a túloldalról érkező információkra. A dolog felkeltette a kíváncsiságomat. Reméltem, új ismerősöm segít rájönni, merre tart az életem, ezért időpontot egyeztettem vele egy ülésre.

Néhány nap múlva ellátogatott hozzám. Levezetett egy irányított meditációt, majd megkérdezte:

– Engedélyt kapunk, hogy beszéljünk Sara magasabb énjével?

Miután igennel feleltem, több kérdést tett fel. Így ment ez egy darabig, míg aztán egész testemet váratlanul el nem árasztotta az energia, a szeretet korábbi meleg áramánál is hevesebb löketben. Soha nem tapasztaltam még ehhez foghatót. Olyan volt, mintha sok-sok voltnyi szeretettel és örömmámorral sokkoltak volna.

Kezem-lábam bizsergett, és olyan könnyűnek éreztem magam, mintha csak lebegnék. A hangom is elváltozott. Én magam is észrevettem, hogy akcentussal beszélek, ráadásul hadarva. Valahányszor visszaemlékeztem rá, leginkább egy kelet-európai férfi hanghordozásaként jellemeztem ezt a hangot, ami több mint egy órán keresztül beszélt a közvetítésemmel. Mindvégig tudatomnál maradtam, azonban tisztában voltam vele, hogy nem én vagyok az, aki beszél. Nem emlékeztem, pontosan miről beszéltem, mindössze annyi maradt meg bennem, hogy igazság és szeretet volt a szavaimban. Szerencsére készült hangfelvétel az ülésünkről.

Utána fantasztikusan éreztem magam. Aznap éjjel alig jött álom a szememre. Tele voltam energiával, és alig vártam már, hogy lejátsszam a hangfelvételt. A különös hangra fülelve rájöttem, ugyanarról beszél, mint amiről hónapokkal korábban írtam. Mindez borzasztóan fellelkesített, ugyanakkor elhatároztam, hogy senkinek nem kötöm az orrára, hogy rendelkezem egy kazettával, amin furcsa, idegen hangon beszélek.

Mégis, számomra olyan mélységesen mély tudásról szólt mindez, hogy újabb időpontot kértem kvantumhipnózis-kezelésre.

Következő ülésünk során ismételten a korábbi idegen hang szólalt meg a torkomból, ezúttal azonban éberen figyeltem szavait. Mindenre most sem emlékeztem vissza, de a közlések lényegére igen. A hang gyakorta többes szám első személyben, mintegy többek képviseletében beszélt.

Egy idő múltán Tanácsnak neveztük el a különös gyülekezetet. Bölcs, sokat látott lelkeknek tetszettek, akik türelmesen válaszolgattak a hozzájuk intézett szép számú kérdésre, kitágítva tudatunkat. Ettől fogva heti rendszerességgel folytatódtak az üléseink. Minden egyes alkalommal éber tudatom egyre inkább belefolyt a párbeszédbe. Végül ott tartottam, hogy a Tanács egyetlen gondolata sem kerülte el a figyelmemet. Üzeneteinél mélyebb igazságokat életemben nem hallottam. Mintha visszaemlékeztem volna valami rég ismert tudásra.

A TANÁCS ALAPVETŐ TANÍTÁSAI

A közössége által közvetített bölcsesség sokrétű. Sajátos látásmódja, néha szokatlan megfogalmazásai és irántunk tanúsított leplezetlen szeretete többszörös hatást gyakorolnak ránk. A magunk részéről e felvetések igazságát érezzük a leghasznosabb vezérfonálnak:

• Máris mindaz vagy, ami valaha is lenni szeretnél.

• Te is Teremtő vagy a magad létkörén belül.

• Az életnek örömtelinek kell lennie.

• Valóságodat az teremti meg, hogy mire fókuszálsz, és miféle jelentést tulajdonítasz neki.

• A tudat formába önti az energiát. Ez minden teremtés egyetemes képlete.

• Egyedül csak a szeretetnek van értelme.

• Minden a te érdekedben és nem veled történik.

• A Forrás energiája vagy, amit léted fókuszált fizikai testbe.

• Bármit, amit meg szeretnél tapasztalni magad körül a külvilágban, először a bensődben kell megteremtened.

• Minden együtt van magadban ahhoz, hogy e végtelen erőtartalékok révén megteremtsd, amiről álmodtál.

• Önnön döntésed nyomán jöttél ide egy tágabb tudatállapotból, hogy fizikai testet öltve megtapasztald az életet (energiát).

• Az élet nagy kaland, azonban az utazás ezzel korántsem ér véget.

• Minden erőd ott van, egybegyűjtve a jelen pillanatban.

• A gyorsulás előzménye a mozdulatlanság.

• Nincs szükség nagy horderejű döntésekre. Hagyd, hogy minden magától történjen.

• Magasabb tudatszintre hangolódva garantáltan bőségben dúskálhatsz.

• Az igazi teremtés nem határidőnaplóval dolgozik.

• Azt kapod inkább, ami vagy, és nem azt, ami lenni akarsz. Ha több örömet kívánsz az életedbe, hangolódj rá a benned és körülötted máris fellelhető örömre.

• Bárminek állsz ellen, mindent legátolsz ezzel. Megállítod a könnyed, erőfeszítés nélküli, harmonikus teremtés szabad áramlását.

Amikor először hallottam ezeket az igazságokat, már akkor abszolút tudásom volt róluk, csak éppen sejtelmem sem volt, hogyan ültethetném át őket a gyakorlatba. Habár a Tanáccsal folytatott minden egyes ülés tiszta, örömteli és szeretetteljes volt, magamban hallani véltem keresztény családtagjaim vészjósló jövendöléseit arról, hogy a pokol lángjai várnak rám, amennyiben hiszek az efféle útmutatásoknak. Fülemben csengett, hogyan szidták el Sunnie nénit és Pennyt, a Mafu közléseit kinyilatkoztató hölgyet. Elképzeltem, amint immár engem szapulnak. Leginkább attól tartottam, hogy elveszítem apám szeretetét és megbecsülését, azonban tisztában voltam vele, hogy soha nem fog megérteni.

Szinte egy teljes éven át úgy folytattam a Tanáccsal az üléseket, hogy jószerével alig szóltam róluk bárkinek. Több száz órányi anyagot vettünk így fel. Elkészíttettem időközben ezek átiratát is, amelyet többször is újraolvastam. A lerögzített bölcs tanítások gyakorlatilag életem minden területét átfogták. Ennek ellenére azonban továbbra sem tudtam, mit kezdjek ezekkel az információkkal.

Nem volt más vágyam, mint feldolgozni magamban a Tanács bölcs mondásait, kutyát sétáltatni, és a természetben gyönyörködni.

E ponton történt, hogy csaknem valamennyi barátom, családtagom és munkatársam megrökönyödésére otthagytam ígéretes vállalati karrieremet. Naponta meditáltam. Ilyenkor perceken belül megéreztem a Tanács szeretetét, és tudatom egybeolvadt az övékével. Ugyanakkor hangsúlyozni szeretném, hogy soha nem önmagamon kívül létező vagy engem uralma alá hajtó entitásként gondoltam a Tanácsra. A kapcsolatfelvételhez egy bizonyos frekvenciára hangolódom rá önmagamban, ami lehetővé teszi számomra, hogy magasabb rendű tudatszinteket érjek el. Ez utóbbiak azonban mindig is a rendelkezésemre álltak.

Az idő múlásával egyre több hanganyagot írtam át, amelyekhez napi rendszerességű közvetítéseim során jutottam hozzá. Többhavi átírást követően párbeszédeket kezdtem felvenni a kazettáimra. Fogalmam sem volt, miért teszem. Rábíztam magam a megérzéseimre, melyek azt súgták, hogy mindig is erre szemelt ki a sors.

Nem szerepelt a terveimben, hogy bárkinek is beszéljek a Tanácsról. Nem akartam, hogy hóbortos fellegjárónak higgyenek. Egyszersmind azt is tudtam, kötelességeim közé tartozik megosztani másokkal ezeket az átütő erejű tanításokat, hogy ők is megtapasztalhassák, mennyit formálhatnak rajtuk. Ódzkodásom ellenére ülésezni hívtam néhány közeli barátomat. Mély, megrendítő alkalmak voltak ezek számukra. Úgy jellemezték az élményt, mint egyfajta hazatérést, életre szóló ajándékot és olyan igazságot, amely után addig hiába áhítoztak. Aki csak meghallgatta a Tanács útmutatásait, csodaszámba menő és szinte azonnali változásokat, manifesztációkat tapasztalt az életében. Nem telt bele néhány év, és telefonon keresztül lassan a világ minden tájáról részesítettem embertársaimat ezeknek az üléseknek az áldásaiban.

Mára a Tanács bölcs tanácsai tanfolyamok, könyvek, szemináriumok, csúcstalálkozók és elvonulások formájában jutnak el az emberekhez. Egész globális közösség igazította hozzájuk az életét. Jómagam is olyan életet élek, amire legmerészebb álmaimban sem gondoltam, pontosan úgy, ahogy másvilági segítőim beígérték nekem. Amióta továbbadom másoknak és egységbe foglalom a Tanács bölcsességét, több szeretetben, örömben, szabadságban, bőségben, jóllétben és összhangban van részem, mint amennyit valaha is lehetségesnek gondoltam.

Mostanra a Biblia és a kereszténység tanításainak eredeti szándékait is sikerült megértenem. Jézushoz sajátos, személyes kapcsolat fűz, amelyet szeretet és megbecsülés jellemez. A Megváltó folyamatosan jelen van a mindennapjaimban.

Ráadásul legnagyobb félelmem is alaptalannak bizonyult. Családom csodálatosan kiállt mellettem, és nem egy hozzátartozóm napi rendszerességgel hallgatja a Tanács útmutatását. Apámhoz szeretetteljesebb és szorosabb kötelék fűz, mint valaha. Azt is elárulta, hogy ugyanaz esett meg vele az ő édesapja halála után, mint ami velem Tim elhunytát követően. Nagyapám halálának éjszakáján apám az ágyában feküdt, amikor hirtelen fantasztikus békesség járta át. Ekkor hallotta meg nagyapám hangját:

„Élj békével. Minden jól van. Itt vagyok.”

Abban a pillanatban gyásza minden bánatától megszabadult.

Igazságkeresésem és a vehemencia, amellyel az élet értelmét kutattam, idézte elém a Tanács tudatát. Mivel e percben kezedben tartod ezt a kötetet, neked is ugyanezt mondhatom: a lehető legjobbkor vetted le a polcról. Hiszen te is az isteni szeretet és az emelkedett bölcsesség csatornája vagy, a Tanács egyik földlakó képviselője.

Számtalan órát fordítottam a Tanács közléseinek továbbadására, hogy megosszam ezeket mindazokkal, akik készen állnak a fogadásukra.

Íme, ezek legmélyebb, szívből jövő kívánságaim a számodra:

Adja az ég, hogy emlékezz a benned lakozó végtelen bölcsességre.

Adja az ég, hogy újra rátalálj a fényre, ami vagy.

Adja az ég, hogy megvalósíthasd magad a Forrás energiájának nagy hatású kiterjesztéseként.

Egész életemet annak szenteltem, hogy a Tanács mélységes, sorsfordító bölcsességéhez igazodjam. Köszöntelek a közvetítők eme hihetetlen vándorútján. Ez a könyv vélhetőleg legnagyobb ajándékom a világnak. Életem öröme volt, hogy megírhattam neked.

ÜZENET A TANÁCSTÓL
A KÖZVETÍTŐ SZEREPRŐL

Annyira örülünk, hogy szólhatunk véled ezen a derűs és csodálatos napon! Minden, ami csak lenni akarsz, máris az vagy. A Forrás energiájának, az isteni szeretetnek és igazságnak edénye vagy itt, a Földön. A végtelen értelemet, végtelen szeretetet, végtelen jóllétet, végtelen bőséget közvetítő csatorna.

Vagy elzárod ezt a csatornát, lelassítva, korlátozva az isteni szeretet áradását, vagy – ez a másik lehetőség –, megnyitod és kitágítod azt. Ez utóbbi volt a szándékod a Forrás erőinek, azaz önnönmagadnak a kiterjesztésekor, amikor az emberlét megtapasztalására fókuszáltál. Amit a közvetítés során becsatornázásnak nevezel – vagyis annak az felsőbb erők és emberi lét közti csatornának a felfedezése, ami máris vagy –, mindannak a tudatos és szándékos megnyitásával és működtetésével jár, ami itt van a számodra, és bármely időpillanatban a rendelkezésedre áll.

Ez mind a tiéd. Ez is te vagy. Erre vagy képes. Mindezt magadénak mondhatod az életben. Valahányszor azt mondod, ezt mind magamnak akarom, valójában a következőt közlöd ezzel: Teljességgel ki akarom tárni csatornámat a végtelen szeretet, a végtelen jóllét, a végtelen bőség és a végtelen értelem előtt, ami velem született isteni előjogom, s Aminek a meglétéről már akkor tudomásom volt, amikor úgy határoztam, hogy megélem a testet öltés nagyszerű élményét. Ittléted alatt tanultad csak meg, hogy kételkedj és ne bízz meg abban, illetve korlátozd és tagadd meg magadtól mindazt, ami itt vár rád.

Menj ki a szabadba, és keress magadnak valami szépet. Babusgasd házi kedvencedet, kutyádat vagy macskádat. Légy együtt a szeretteiddel. Érezd át szándékosan és tudatosan a szeretet, tisztelet és a szépség iránti csodálat érzéseit. Ha egy virágra nézel, gyönyörködj el a szépségében. Azután nyílj meg, és engedd, hogy a Forrás a te szemeddel csodálja ezt a virágot. Meglásd, közvetítő csatornád és tudatod is megnyílik mindezzel együtt.

Bízz meg közvetítéseidben. Megtanulsz majd bármely pillanatban ráhangolódni a Forrásra, és kitágítani ezt az összeköttetést. Idővel ez válik életformáddá. Észre fogod venni, hogy különböző képességek és készségek mutatkoznak meg benned. Kiderül, mi mindenben vagy tehetséges.

Mindig is sejtetted, hogy többre vagy hivatva és több telik tőled, habár ez idáig nem tudtad, mi is az. Amennyiben maradéktalanul megnyílsz a Forrás energiája előtt, amely mindenkor a rendelkezésedre áll, elkezdheted becsatornázni életedbe mindazt, ami amúgy is a tiéd.

Mi, a magasabb rendű tudatszinteken soha nem különültünk el tőled. Ugyanakkor szabad akaratod is van. Ilyen erős vagy. Kételkedhetsz ebben a kapcsolatban, és megtagadhatod, ha úgy hozza a kedved, mégis úgy gondoljuk, hogy miután kitapasztalod, miről van szó, megérted majd, ki vagy valójában, és milyenné formálhatnád az életedet.

Minden vagy, ami lenni akarsz. Mindez benned van, és benned is volt. Légy az a felvilágosult mester, aki lehetnél, hogy teljes életet élhess, fenntartás nélkül szerethess, és megmutathasd mindazt, ami benned van. Mert ez most a legfontosabb. Mi mindig veled vagyunk, és mindenkor a rendelkezésedre állunk. Szeretünk, szeretünk, szeretünk. Így leszünk teljesek.

1. FEJEZET

MILYEN KÖZVETÍTÉS
ÉS BECSATORNÁZÁS?
ÉS MIÉRT MOST?

Talán megkérdezed magadtól, miért kezdett el hirtelen érdekelni téged egy ilyen témájú könyv, vagy miért támadtak egyik napról a másikra saját tapasztalataid a témáról. Meglehet, csupán nemrég világosodtál meg, de az is előfordulhat, hogy hosszú évek óta jársz már a spiritualitás ösvényén. Függetlenül attól, hol tartasz most utadon, oka kell legyen, mi vezetett a felsőbb hatalmak becsatornázása felé, és miért van kezedben ez a könyv.

Többre vagy hivatott jelen ténykedésednél, ideje rájönnöd erre. Éld hát meg sorsod, és teremtsd meg azt a csodálatos életet, amelyért ideszülettél!

Sokan misztikus, nem e világra való jelenségnek képzelik a folyamatot az Úr messze zengő hangjával vagy felhőkön ugrándozó angyalkákkal. Az emberek többségének azonban egészen más erről a tapasztalata. A becsatornázott üzenetének közvetítése ugyanis ennél gyakorta finomabb, épphogy észlelhető esemény, például egy nyugodt, csöndes belső hang tanácsa. Észrevétlenségének az oka, hogy nemegyszer nem is veszik komolyan, vagy tapasztalói abban a hiszemben vannak, hogy csak képzelődnek. Mikor nincs kivel megosztanunk a tapasztalatainkat, magányosnak és elszigeteltnek érezzük magunkat.

A felsőbb erőkhöz való kapcsolódásról egészen az utóbbi évekig nem volt ildomos társalogni. Újabban azonban más a helyzet. A jelenség megfosztatott misztikus mellékzöngéjétől és besorolt mindennapi ügyes-bajos dolgaink közé. Gyakran fordul elő filmforgatókönyvekben; színészek, sportolók, zenészek és hírességek jószerével emlegetik. „Babe Ruth szelleme járt át a hazafutásom során” – halljuk egy baseballjátékostól, egy zenész meg talán így beszél: „Mozart maga vette át az irányítást, miközben eljátszottam azt a darabot.”

Nemrégiben egy barátnőm, aki maga nem hisz a közvetítésben, ezt mondta: „Bizonyára a nagyanyám szelleme vezérelt, miközben elkészítettem ezt a pitét. Soha nem sikerült még ilyen jól a pitetésztám.”

Valójában azonban ez egy természetes, mindennapos jelenség, amelyet sokkal gyakrabban megtapasztalunk, mint hisszük. Jóllehet a lelkünkről, angyalokról és útmutatóinkról szólva magasabb szintű tudattal rendelkező lényekként beszélünk róluk, akik odaföntről néznek le ránk, valójában azonban itt vannak közöttünk. Erről azonban csak kitágult tudatállapotban veszünk tudomást. A becsatornázásuk során kapcsolatot létesítünk és kommunikálunk az isteni bölcsességgel és a Forrás energiájával, miközben a nagy többség felé közvetítjük közléseiket. Ez a fajta kapcsolat mélységesen átformálhatja és magasabb minőséggel itathatja át napjainkat. Mindennek az eredményeként több szeretet, békesség, jóllét, szabadság, kiteljesedés, bőség és szépség lesz az osztályrészünk, és életünk minden területe felvirágzik.

A közvetítés maga jóval több kérdések feltevésénél. Észlelésünk mikéntjét és nézőpontunkat is megmásítja. Megemeli rezgésszámunkat és tudati szintünket, valamint megnöveli tudatosságunkat, miközben rácsatlakozik a végtelen értelem körülöttünk mindenütt jelen lévő erőterére. Bárki számára elérhető, aki magasabb rendű bölcsességre áhítozik, s átfogóbb perspektívából szeretné szemlélni meggyőződéseit és tapasztalásait. Nagy valószínűséggel a legkiválóbb segédeszköz a személyes és spirituális átalakuláshoz.

Múltadra visszatekintve, talán észreveszed, hogy végig készültél valamire. Valamiféle nagyszabású küldetésre, vagy elszántan kerested életed értelmét. Noha vállalati igazgatóként sikeres karriert mondhattam magaménak, mindig is keveselltem ezt, mint életcélt. Hogy mi lehet életem igazi célja, arról fogalmam sem volt, ahogyan arról sem, egyáltalán hol kezdhetném el a keresést.

Ugyanakkor mélységes tisztelettel adóztam mindennemű önkiteljesítésnek.

Jóllehet nem vágytam arra, hogy felsőbb erőket közvetítő csatornává válják, mágnesként vonzott az így érkező, világunkon túli információ. Olyannyira, hogy igazán csak az effajta, becsatornázott bölcsesség keltette fel az érdeklődésemet. Értelmet kerestem az életemben, s válaszokat a lét legmélyebb, legátfogóbb kérdéseire.

Azon túl, hogy választ kaptam rájuk (és sok más kérdésre is), az azokat kísérő magas rezgésszám és tudatosság a beteljesedés élményét is megadta nekem. Hogy miféle beteljesedését? Nos, számomra ez a földre szállt mennyországot jelentette, az Ígéret Földjét, a tiszta szeretet és határtalan szabadság honát.

Arra is rájöttem, hogy minden egyes lépésemet valami nagyobb hatalom és magasabb értelem vezérli, megszervezve sorsszerű találkozásaimat utam során. Miután közvetíteni kezdtem a Tanács híradásait, nem csupán azt értettem meg, hogy egész életem erre készített elő, de azt is, hogy miért planétánk történetének jelenlegi szakaszában következett ez be.

Épp életed legtermékenyebb fázisába készülsz belépni. Ez már több holmi előkészületnél, ugyanis nem számítasz újoncnak. Mester lettél. Itt az idő. Erre vártál, erre készültél, egészen idáig. Ezért jöttél, ezért vagy itt. Soha annyira nem volt fontos, mint most, hogy mindaz lehess, aki már vagy, s kiteljesedhessen életed és szereteted. Most lesz a legnagyobb szükséged rá, hogy teljes életet élj és teljes szívedből szeress. Hadd fejtsem ezt ki részletesebben.

A Tanács okfejtése szerint a Nagy Ébredés időszakát éljük, ami az emberi tudat minden eddiginél nagyobb mérvű átalakulása. Te ezt az időpontot választottad testet öltésedre és felébredésedre, hogy ezután egyszerűen csak az az isteni szeretet lehessél, ami lényeged, miközben útitársaid számára is fennen lobogó fáklya leszel. Útmutató vagy, amely megmutatja az emberiségnek, hogy igenis lehetséges, amit ma még képtelenségnek tart. Az emberi nem egésze számára megvalósulhat a teljes felébredés. Béke, öröm, szeretet, harmónia, szabadság és bőség honol majd az Új Földön, s mindebből mindenki részesedhet. Te leszel az összekötő, a híd e felé az új világ felé.