Sky S.T.

Bízz bennem!

Lotte elveszti a szüzességét 2.

„Lotte” sorozat – Második rész

Sky könyvek

Nr – 007

Magyarországon kiadja a

HELMA Kiadó

Copyright

Borítóterv – Cover page: Pető Fanni

Szerkesztő – Pető Fanni

Promóció Promotion: Pető Fanni

A szerző elérhetőségei:

E-mail:      skybook0401@gmail.com

Weboldal:      https://sky-s-t--hivatalos-iroi-oldal.webnode.hu/

Facebook:      https://www.facebook.com/skystbook (@skystbook)

Instagram:      Sky S.T. (@skys_t_)

TikTok:            sky_st_book (@sky_st_book)

YouTube:             Sky S.T. (@SkyS.T.)

Szerzői jog – Copyright: 2023 by © Sütő Éva (Sky S.T.)

Az elektronikus könyv külföldön megjelenik a szerző gondozásában:

Amazon.com & Google Play.com

Minden jog fenntartva – All right reserved

Minden jog fenntartva. Jelen kiadvány bármely részét tilos a kiadó írásos engedélye nélkül módosítani, sokszorosítani, bármilyen elektronikus vagy gépi formában és egyéb módon közzétenni vagy terjeszteni, beleértve a fénymásolást, felvételkészítést és mindenfajta információtároló vagy – visszakereső rendszert; kivételt képez a kritikus, és a hivatalos promoter, aki rövid szakaszokat idézhet belőle.

Jelen mű kitalált történet. A nevek, személyek, helyszínek és események a szerző képzeletének termékei, vagy fiktív módon alkalmazza őket. Bármely hasonlóság élő vagy halott személlyel, üzlettel, vállalattal, eseménnyel vagy helyszínnel teljes mértékben a véletlen műve, és nem a szerző szándékát tükrözi.

All rights reserved. Without limiting the generality of the foregoing reservation of rights, no part of this publication may be modified, reproduced, transmitted or communicated in any form or by any means, electronic or mechanical, including photocopy, recording or any information storage and retrieval system, without the written permission of the publisher, except for a reviewer and the promoter, who may quote brief passages.

This is a work of fiction. Names, characters, places and incidents are either the product of the author’s imagination or are used fictitiously, and any resemblance to actual persons, living or dead, businesses, companies, events or locales is entirely coincidental and not intended by the author.

Az elektronikus könyvet kiadja Magyarországon a HELMA Kiadó

Cím: 8630 Balatonboglár Szabadság u. 75.

Telefon: +36 (30)499-34-77

E-mail cím: info@helma.hu

Webcím: www.helma.hu

A kiadásért felel a HELMA Kiadó ügyvezetője Dvariecki Bálint

Kiadás dátuma 2023.

ISBN: 978-963-639-319-9 (.epub)

A szerzőről és a kötetről további információk elérhetők az alábbi internetes felületeken:

A HELMA kiadó hivatalos Weboldala: www.helma.hu

HELMA YouTube-csatorna: https://www.youtube.com/@HelmaKonyvek

HELMA Instagram: https://instagram.com/helmakonyvek?igshid=YmMyMTA2M2Y=

HELMA TikTok-csatorna: https://www.tiktok.com/@helma_konyvek

HELMA Facebook oldal: https://www.facebook.com/HelmaKonyvek

Helma Vendéghang podcast elérhetőségek:

Anchor.fm

Spotify

Google Podcast

Apple iTunes

RSS: https://anchor.fm/s/976b6eac/podcast/rss

Feliratkozás a kiadó hírlevelére: https://helma.hu/hirlevel-feliratkozas#maintitle

A szerző támogatja A magyar könyv is magyar
termék mozgalmat

Az MKMT mozgalom hivatalos weboldala: www.mkmt.hu

Email: info@mkmt.hu sky@mkmt.hu

Az MKMT mozgalom hivatalos Facebook oldala:

https://web.facebook.com/mkmtMozgalom

Az MKMT mozgalom hivatalos Instagram oldala:

https://www.instagram.com/mkmtmozgalom/

Az MKMT mozgalom hivatalos TikTok oldala:
https://www.tiktok.com/@mkmt.mozgalom

Az MKMT mozgalom hivatalos bloggerei

– Kovács Ágnes, a mozgalom nagykövete

– Pálinkás Angéla, a mozgalom nagykövete

– Regéczi Dóra

– Ryah Black

– Menyhei Mónika Moncsi

– Szabin A. Szabolcs

Sky S.T.

Bízz bennem!

„Lotte” sorozat

Második rész

Sky könyvek

Nr – 007

A szerző eddig megjelent könyvei:

Vigyázat sorozat

1. Vigyázat! Jövök!

2. Vigyázat! Nyaralok!

Jó pasi sorozat

1. A szomszédom egy jó pasi

2. A férjem egy jó pasi

Lotte sorozat

1. Lotte elveszti a szüzességét – Szállj velem!

2. Bízz bennem! – Lotte elveszti a szüzességét (Második rész)

Az Asperg család sorozat

1. Emily (Első rész) – A nap, ami mindent megváltoztatott

2. előkészületben: Emily (Második rész)

Miért Sky?

Afrikában imádják a beszélő neveket. Spice (fűszer), Prosper (boldogulni) Rorisang (dicséret – vallásos értelemben), Princess (hercegnő), Mpo (csésze), Busani (menj tovább), Masentle (jó modor), Nhlanhla (jó szerencsét) stb.

Egy zulu barátom nevezett el Sky-nak a nagyratörő terveim miatt.

Aztán megszerettem ezt a nevet.

De nem csak azért, mert hízelgő rám nézve. Elnevezhetett volna a kígyónak, sáskának, vagy bármi másnak, ami negatív üzenetet közvetít, mint a Yehluleka (elbukik), vagy sértő minden nőnek, aki kicsit is hiú, mint az Isalukazi (öregasszony), hiszen én csak egy „fehér nő” vagyok a „fekete Afrikában”.

Azért tartom hízelgőnek a Sky-t mert reményt keltő. Mindig kívülálló voltam és leszek itt. Soha nem fogok tudni közel kerülni az itt élő emberekhez, pusztán azért, mert az ő bőrük színe sötétebb, mint az enyém.

De, amikor a távolba nézek, akkor úgy érzem, hogy valahol messze, mégis összeér az ég és a föld.

Üdvözlettel:
Sky

Köszönetnyilvánítás

Köszönettel tartozom a Helma Kiadónak, Dvariecki Bálintnak a sok-sok segítségért, a millió kérdésre adott türelmes válaszokért, ami a kiadást kíséri. És őszinte köszönet azért, mert első szóra mellém állt A magyar könyv is magyar termék mozgalomban. Fantasztikus érzés ennyire elkötelezett emberrel együtt dolgozni. Fay, lassan egy egész könyvet kellene írnom arról, hogy mi mindent köszönök neked. A borítókat, a sok-sok „agyalást”, hogy hogyan lehet még jobb a könyv. Köszönöm, hogy kézben tartod a közösségi média oldalaimat, amihez én már túl öreg vagyok. Mire is mennék nélküled?!Pálinkás Angéla, nagyon köszönöm a sok könyvismertetőt, az örök jó kedvedet, azt a kemény munkát, amivel támogatsz nap, mint nap. Menyhei Monika, köszönöm, hogy a legapróbb részleteket is észreveszed, ami felett én már elsikkadtam. Köszönettel tartozom a namíbiai barátaimnak, amiért megismertették és megszerettették velem az országot. Lóránd, köszönöm, hogy a barátom vagy, és mindig számíthatok rád. Köszönöm Dutchnak, hogy még mindig kitart mellettem. Imádlak. Drága kisöcsém! Remélem, ma már könnyebb túlélni a szeretetemet, mint ötven évvel ezelőtt. Vigyázz magadra, ha már én nem vigyázhatok rád.

Végül őszinte köszönetem neked, kedves Olvasó, hogy megvásároltad a könyvemet. Remélem, nem csalódsz benne.

Előszó helyett bemutatom a szereplőket

Lotte: elkényeztetett tinédzser lány, akit nagyapja nevel, mivel a szülei egy balesetben meghaltak. A legnagyobb problémája az, hogy el akarja veszíteni a szüzességét. Alexbe szerelmes, később Davidbe, majd Sünbe….

Anett: Lotte egyetlen barátnője, kivéve, amikor már ő sem bírja

Enzo (Marko) : Lotte nagyapja, gazdag gyártulajdonos, és már régen nem gondol a szerelemre

Liza néni: házvezetőnő

Otto bácsi: Enzo sofőrje

Alex: Enzo jobb keze, családi barát, és egyáltalán nem szerelmes Lottéba. Yvettet szereti

Yvett: Alex barátnője, nagyon okos, türelmes, és még nagyobb cselszövő

Rebeca: Yvett barátnője, Enzoba szerelmes már évek óta

Ilma: esküvőszervező

David: Lotte barátja, de csak addig, amíg ki nem derül, ettől nem lesz karrierje

Sün: egy kicsit hosszabb ideig Lotte barátja, de a sors egy elszabadult szekrényajtó képében a megmentésére siet

Kevin: gyógytornász és pénzért mindenre képes

Toby: sofőr, idegenvezető, és jól boldogul Lottéval – Namíbiában

Andy, Klaudia, Leon – a gepárd alapítvány kutatói – Namíbiában

És még néhányan…

Itt fejeződött be az első rész …

Enzo alig várta, hogy Alex hazaérjen. Bekopogott a szobájuk ajtaján.

– Bejöhetek?

– Hát persze, gyere csak! – szólt mosolyogva Yvett. – Mi történt ma? Gondolom, nem ment minden zökkenőmentesen!

– Sajnos nem. Azt is mondhatnám, hogy a helyzet változatlan. Jaj, gyerekek, nem tudom, mi lesz ezzel a csitrivel, de engem már teljesen kikészített.

– És Liza néni, hogy bírta? – kérdezte Yvett, tudván, hogy ő az igazi gyenge láncszem.

Liza néni vajszíve szinte mindig megpuhult.

– Most egészen jól. Kezdi megérteni, hogy nem bántani akarom Lottét, csak azt szeretném, ha kicsit összeszedné magát. Bár ez nagyon is utópisztikus gondolatnak tűnik jelenleg. Igazából nem ezért jöttem. Yvett, azon gondolkoztam, hogy kit lehetne berakni a vitorlás csapatba nyáron? Ha te májusban megszülsz, biztos, hogy júniusban még nem engedlek hajóra szállni – mondta komolyan Enzo.

– Én már megoldottam ezt a problémát. Májusban hazajön egy évre szabadságra a barátnőm, Rebeca, és ő szívesen vállalta, hogy beszáll helyettem.

– Rebeca? – mosolyodott el Enzo, és Yvett rögtön tudta, hogy jól döntött. – Az a csinos vörös? Aki az Álomban énekelt?

– Az bizony. Egyáltalán nem ódzkodott attól, hogy hajóra szálljon veled. Ahogy elnézem, ma már neked sincs ellene kifogásod – nevetett Yvett.

Enzo sokatmondóan nézett rá, majd megcsóválta a fejét, és kiment a szobából. Beült kedvenc foteljába, és megpróbálta felidézni Rebecát. Rövid, vörös haja fürtökbe csavarodott, a vállát verdeste minden mozdulattal. Telt keble, karcsú dereka és fantasztikus hangja azonnal elbűvölte Enzot, de meg is ijesztette.

Lotte még akkor kezdte a kamaszkort, szinte kezelhetetlen volt, Rebeca pedig tele élettel, energiával, tettvággyal. És Enzo, szégyen ide, vagy oda, életében először megfutamodott. Persze, azóta is bánja, de hát eső után köpönyeg. És most a sors, meg persze Yvett, újra az útjába sodorta Rebecát.

Enzo a második pohárnál arra az elhatározásra jutott, hogy Lotte ide, vagy oda, most nem futamodik meg. Tartozik ennyivel magának. Harmadik lehetősége valószínűleg nem lesz, hiszen ő sem fiatalodik. Tény, hogy ötvenhét éves kora ellenére túlzás nélkül mondhatja, jól tartja magát. Egészséges, és az sem mellékes, hogy egy igen jó nevű cég tulajdonosa és vezérigazgatója. De ha Rebeca tényleg emlékszik még rá… érte sok mindent képes lenne feladni.

Ha még nem késő, egy gyereknek is nagyon örülne.

Évekig nem tette túl magát a lánya halálán, és ha nem lett volna Lotte, lehet, hogy bele is rokkan. De amióta megtudta, hogy Rebeca hazajön, mintha elmúlt volna a nyomás a mellkasáról, ami mindig ránehezedett, amikor eszébe jutott a tragédia. Talán végre az ő lelke is begyógyul.

1.fejezet

Gyorsan teltek a napok. Lotte egyre kevesebbet dühöngött, rájött, hogy semmi értelme. Legfeljebb annyi, hogy olyankor messzire elkerüli őt mindenki. Sün következetesen letagadtatta magát, még mindig sértődött volt. Lotte félt, hogy egy életre elveszítette a fiút, ezért már csak napi harminc sms-t küldött neki. Anett hozta Lotte leckéjét, ha kellett, tanult is vele, de soha nem maradt ott beszélgetni, mint régen. Hétvégén pedig szinte soha nem látogatta meg.

Enzo pedig egyre csak Rebecára gondolt. Yvett el is újságolta barátnőjének, hogy igencsak kedvezőek a változások, jó lesz, ha siet haza.

Egyik este éppen skypoltak, amikor Rebeca rövid időre megszakította a beszélgetést. Amikor visszahívta, izgatott volt a hangja.

– Mi lenne, ha korábban érkeznék?

– Akkor hamarabb lennél itt, és nekem kevesebbet kellene az íróasztalnál ülnöm – nevetett Yvett. – Miért, mi történt? Kirúgtak végre?

– Nem egészen. Tegnap eltört a zongoristám keze. Erre az egy hétre nem tudtak keríteni új embert, az utódom viszont már itt van, így ő tudna hamarabb kezdeni. Nekem meg lesz egy plusz hetem, és még a pénzemet is megkapom a teljes időre. Mikor megyünk babaruhát vásárolni?

– Holnap?

– Na, jó, holnapután. Holnap szállok ki a hajóról, és holnapután délután már nálad, illetve nálatok lehetek. Szerinted Enzo nem fog kiakadni?

– Kizárt dolog. De tudod, mit? Alexszel mi elintézünk mindent, és te leszel a meglepi a vacsoránál! Istenem, mekkora buli lesz!

– Aha, és mit fog ehhez szólni a kisasszony? – célzott Lottéra Rebeca.

– Nézd, azt nem tudom. De jelenleg még az emeleten tartja a combig begipszelt lába. Igyekezz, addig gyere, amíg ilyen kedvező a csillagok állása!

Alex csak azt látta, hogy a felesége úgy ragyog, mint nyáron, negyven fokban az olvadt aszfalt. Rögtön tudta, hogy valami női cselszövés van a dolog mögött.

– Na, mesélj, mi történt! Látom rajtad, hogy valami van készülőben!

– Rebeca előbb jön.

– Mennyivel előbb? Holnap?

– Nem – nevetett Yvett, – csak holnapután. Vacsorára már fel is tálalhatjuk Enzonak, mint desszertet.

– Ajaj! Mi lesz itt!? Kit avatunk be? Liza nénit muszáj, mert ő főz, és az ő tudta nélkül nem lehet előkészíteni a vendégszobát. Enzot nem – hiszen akkor neki nem lesz meglepetés.

– És Lottét sem.

– Igen, azt hiszem, ebben igazad van. Sünt? Valakinek le kell foglalni Enzot, hogy nehogy hamarabb érkezzen, mint kellene!

– Az jó. Sün megy Enzohoz, te a reptérre, én meg Liza nénivel itthon mindent elintézek.

– Ó, a vak vezet világtalant! Liza néni a fájós lábával, te a gömbölyű pocakoddal, és a fájós derekaddal. Nem lesz ez így jó. Kell valaki, aki segít nektek.

– Meg van! Szólok Anettnek. Úgyis minden nap, amikor lelép Lottétól, itt ül nálam vagy fél órát. Egy tündér az a kislány. Hogy Lotte miért nem tud legalább csak halványan hasonlítani rá?

– Na, jó. Akkor nektek Anett segít. Holnap napközben én elmegyek bevásárolni, írd össze, mit vegyek. Még emlékszem a régi szép napokra, amikor Rebecának mindig hiányzott valamije. Hol fogkeféje nem volt, hogy zsebkendője, hol tiszta bugyija…. Gondolom, nem sokat változott azóta!

– Reggel még hív skypon, és rákérdezek, de szerintem inkább Enzo konyak-készletét ellenőrizd, mert az alaposan meg fog csappanni, ha ezek ketten nekiülnek!

2.fejezet

Természetesen Enzo az egészből semmit nem vett észre. A háta mögött zajlottak a dolgok, készültek a meglepetések. Mindenki izgult, hogy csak most ne jöjjön közbe semmi. Legfeljebb azon csodálkozott, hogy Sün délután beült hozzá beszélgetni, és eléggé érezhetően húzta az időt, miközben nem mondott semmi lényegest. De Enzo azt hitte, hogy mindez Lotte miatt van, és egyáltalán nem akarta sürgetni a fiút.

Otthon közben a legnagyobb dilemma az volt, hogy mi legyen Lottéval. Hozzák le vacsorázni, szóljanak neki, vagy majd felmegy hozzá Enzo Rebecával, aztán lesz, ami lesz ?! Ez utóbbi mellett döntöttek. Ez már legyen a nagyapja dolga.

Yvett és Rebeca szinte félóránként hívták egymást. Yvett a barátnője minden lépéséről tudott, így elsőként tudta meg azt is, hogy a repülőn elkeveredett a csomagja. A kézitáskában az egy váltás fehérneműn és az ajándékokon kívül nem volt semmi más. De ez Rebecát egyáltalán nem zavarta. Egyfolytában Enzon járt az esze. Már az őrületbe kergette Yvettet a kérdéseivel.

Aztán öles léptekkel megindultak az események. Alex megérkezett Rebecával, aki teljesen elérzékenyült a barátnője láttán. Yvettnek egyébként sem kellett sok ahhoz, hogy elsírja magát, úgyhogy mire Alex beállt a kocsival a garázsba és behozta Rebeca egyetlen kézipoggyászát belőle, két bőgőmasinát talált a szobában.

– Te jó ég! Temetnek valakit?

Nem várta meg a választ. Rebecának hozott egy konyakot, Yvettnek egy pohár narancslét, aztán végighallgatták dióhéjban az elmúlt éveket. Elmesélték szintén dióhéjban az esküvőt, és persze nem maradt el néhány rémtörténet Lottéról sem.

– Enzot mikorra várjuk? – kérdezte Rebeca.

– Jézusom! Elfelejtettem szólni Sünnek, hogy indulhatnak! – nyúlt azonnal a telefonjához Alex nevetve. – Lányok, teljesen elvettétek az eszemet!

Szinte végszóra Liza néni nyitott be az ajtón.

– Gyerekek, mikor jön már Enzo? Melegítsem a levest? Te vagy Rebeca? Tényleg olyan szép vagy, ahogy Yvett mondta. Ne hagyd magad, kislányom, tedd boldoggá végre ezt az embert! – mondta egy szuszra Liza néni, és már ment is ki az ajtón.

De aztán rájött, hogy nem kapott választ a kérdésére, és visszafordult.

– Mikor is jön Enzo?

– Liza néni, még legalább fél óra, mert elfejtettem szólni Sünnek – válaszolta Alex.

Liza néni még egy elégedett pillantást vetett Rebecára, aztán dolgára indult.

– Na, hogy lesz a meglepetés? Hogy csináljuk? – kérdezte izgatottan Rebeca, mint egy első randis tinédzser.

– Tudod, amikor megjön Enzo, mindig bevonul a fiúkkal egy konyakra a szobájába. Megvárja, míg Liza néni szól, hogy tálalva a vacsora, akkor Alex bejön értem és együtt megyünk az étkezőbe. Arra gondoltam – magyarázott kipirosodott arccal Yvett, – hogy mindnyájan kimegyünk vacsorázni, ahogy szoktunk, de most lesz egy gazdátlan teríték. Ekkor Alex szól, hogy bocs, de van egy vendégünk, ugye nem baj, ha velünk vacsorázik. Persze, Enzo most is elmondja majd a szokásos litániát, hogy miért nem érezzük magunkat itthon, mit kell titokzatoskodni, mert hányszor volt még ez kérdés, hogy itt vacsorázhat-e valaki…. És mire a morgolódás végére ér, addigra megjelensz te.

– Ó, igazi nagybelépő. Orvost hívtatok? Ha Enzo lefordulna a székről a meglepetéstől?

Elképzelték a jelenetet, és őrült nevetésben törtek ki. Alex az utolsó pillanatban vette észre, hogy megjött Sün és Enzo. A két lány még mindig pukkadozott, amikor Alex már félig komolyan kiment a szobából, hogy csatlakozzon a férfitársasághoz.

Lotte az elmúlt napokban nem sok vizet zavart. Igaz, ha rázendített a szokásos nótájára, azonnal magára is maradt. Így aztán választhatott: vagy egyedül van, vagy megpróbál viselkedni. Persze, ez utóbbi egyáltalán nem ment könnyen. De hát azért is őt kell okolni, mert megpróbálta Anettet rávenni, hogy rakjon rendet nála? Vagy, hogy járjon közbe Sünnél, meg a nagyapjánál az érdekében? Vagy, mert Yvett sértődését azzal magyarázta, hogy felborult a hormonháztartása, felmentve ezzel magát minden felelősség alól?

Sajnos, már Liza néni is immunis rá. Régebben nála még mindent el tudott érni, most van, hogy napokig rá sem nyitja az ajtót. A reggelit a nagyapja hozza fel, az ebédet általában Anett, amikor meghozza a leckét. Először még együtt ebédeltek, de aztán sikerült Anettet is megsértenie, úgyhogy a barátnője most már csak felhozza az ebédet, leteszi a leckével együtt az asztalra, és két perc múlva már nincs is a szobában. A vacsorát megint a nagyapja hozza fel, és ha bárkiről kérdezősködik, akkor ugyanazt a választ kapja: jól van, de sok a dolga.

Sajnos, Sünnel kapcsolatban is mindig ez a válasz. A baleset óta nem fogadta a hívását, és nem válaszolt az üzenetekre. Gáz. Nagy gáz. Lotte bele sem akart gondolni abba, hogy itt a vége a kapcsolatuknak. Bőszen ismételgette magában, hogy sok a dolga! Csak nem ér rá. Persze, azt nem is sejtette, hogy Sün minden este ott van a nagyapjánál, és Alexszel közösen szivaroznak és isszák az esti konyakot. Mint ahogy azt sem sejtette, hogy vendég érkezett a házba. De ezzel nem volt egyedül.

Enzo mit sem sejtve ült le a fiúkkal a szokásos esti beszélgetésre. Liza néni közben megterített, gondosan ügyelve a terítékek számára. Aztán bekopogott Enzohoz.

– Vacsora! Gyertek, mielőtt kihűl! Sün, neked is terítettem, nem akarok semmiféle kifogást hallani! Alex, segíts Yvettnek!

– Liza néni, ezt pont úgy tetszett mondani, mintha magamtól soha nem tenném – mosolygott Alex, miközben előre engedte Enzot és Sünt az ajtóban.

Enzo, szokás szerint, először fogta a tálcára készített ennivalót, és elindult a lépcső felé. Azért még mosolyogva visszafordult az alsó lépcsőfokról.

– Sün, nem akarod te felvinni a kisasszonynak a vacsorát?

– Hogy találtad el, Enzo? Nem, köszönöm, egyelőre nagyon jól érzem magam a jelenlegi helyzetben.

– Ha nem, hát nem. Akkor marad nekem ez a hálátlan feladat. Ha megjön Yvett, üljetek asztalhoz és egyetek! Ne várjatok rám.

Természetesen úgy helyezkedtek az asztal körül, hogy az Enzo melletti egyik szék üresen maradjon. Nem kellett rá sokat várni. Lotte nem volt beszélgetős kedvében, így nagyapja is hamar csatlakozott a vacsorázókhoz.

– Enzo, bocs, el is felejtettük mondani, hogy van egy vendégünk. Liza néni mondta, hogy nem gond, ha itt marad vacsorára.

– Alex, te nem vagy normális! – csattant fel Enzo. – Már miért lenne gond, ha bárki itt marad vacsorára? Liza mindig egy hadseregnek főz! És hol a vendég? Ne mondd azt, hogy ki sem engedtétek a szobából, amíg engedélyt nem kérsz? Hát mindenki megbolondult ebben a házban?

– Nem, Enzo, senki nem bolondult meg – szólalt meg egy bársonyos hang a háta mögött.

A férfi szinte megdermedt a hang hallatán. Az arcán ezer érzés cikázott át, a meglepetés, az öröm, a döbbenet, a várakozás… Felállt, de szinte félve fordult meg. Mi lesz, ha mégsem az az arc, mégsem az a haj, mégsem az a sokszor felidézett, csodálatos test áll majd ott? Mi lesz, ha csak az érzékei játszanak vele?

De teljes életnagyságában Rebeca állt az ajtóban. Lángvörös, göndör haj, telt száj, karcsú derék, gömbölyű csípő… És igen, a legszebb mellek, amiket Enzo valaha is látott.

Szerencsére Rebeca nem hazudtolta meg magát. A férfi nyakába ugrott a boldogságtól. Látta ő, hogy milyen hatást váltott ki a férfiból. Legszívesebben egész éjjel így maradtak volna, de Alex finoman célzott rá, hogy kihűl a leves, és kár lenne Liza néni Oszkár-díjas alkotásáért.

A vacsora alatt úgy viháncoltak, mint valami tinédzser-banda. Állandóan egymás szavába vágtak. Végül Enzonak is összeállt a kép. Sőt, annál jóval több is. Tudta, hogy vagy most megragadja a boldogságot, és bármi áron megtartja, vagy egy életre lemond róla. Túl vonzó volt a kép, amit a jobbján látott , hogy futni hagyja.

Lottéhoz csak hangfoszlányok jutottak el abból, ami a földszinten történt. Azt már tudta, hogy most hiába is hívná a nagyapját, biztos, hogy vagy fel sem venné a telefonját, vagy közölné vele, hogy majd vacsora után meglátogatja. Valami azt súgta neki, jobb, ha eleve megvárja a vacsora végét.

Ólomlábakon járt az idő. Lotte időnként nevetés foszlányait hallotta, egyszer mintha Sün hangját is felfedezte volna a többieké között, de aztán megnyugtatta magát, hogy az kizárt, hiszen neki sok a dolga.

Enzo egyszer csak ránézett az órájára, nagy levegőt vett, és sokatmondóan emelkedett fel kényelmes székéből.

– Na, felmegyek a kisasszonyhoz. Rebeca, velem tartasz?

– Jó ötletnek tartod, Enzo? – nézett rá mosolyogva.

– Egyszer úgyis meg kell, hogy tudja, itt vagy, sőt, hogy itt is maradsz. Most legalább combig gipszben van. Mire attól megszabadul, le is nyugszik.

– Rendben, menjünk! Mindenesetre én a hajón egyet nagyon jól megtanultam: magas sarkúban, lépcsőn, futva közlekedni. Szóval, ha kell, menekülésben itt is jó leszek.

Enzo és Rebeca karonfogva léptek be Lotte szobájába.

– Meglepetés! – mondták szinte egyszerre, pedig meg sem beszélték.

Lotte először fel sem fogta, kit lát a nagyapja mellett. Aztán ismerős lett a vörös haj meg a kígyózó mozgás, a mélyen búgó hang – és elvörösödött. Eszébe jutott, hogy legutóbb nem volt túl finom a csajjal, aki le is lépett a nagyapjától.

– Na, mi van, kis unokám, még köszönni is elfejtettél a meglepetéstől? Ő itt Rebeca. Ugye még emlékszel rá? Ma érkezett, és a lenti vendégszobában fog lakni. Bizony. Ő fogja helyettesíteni Yvettet a vitorlás csapatban.

– És ehhez miért kell nálunk laknia? – kérdezte nem túl udvariasan Lotte.

– Azért, mert Rebecát nem csak Yvetthez fűzik baráti szálak, hanem remélem, hozzám is. Egyébként pedig ez még egyelőre az én házam, és Rebeca az én vendégem. Te pedig, bár az unokám vagy, ismét tiszteletlen. Úgyhogy mielőtt további gorombaságokkal rontanád a helyzetedet, mi távozunk.

Enzo és Rebeca úgy mentek ki a szobából, hogy közben hátra sem fordultak.

Lotte utánuk vágta az ébresztőórát az éjjeliszekrényről, de túl messze volt az ajtó, úgyhogy az óra valahol a szoba közepén landolt, a szőnyegen.

Már csak ez hiányzott, ez a nő! Ez a vörös démon! Egyszer már megszabadította tőle a nagyapját, hát majd megmutatja neki, hogy itt nem fog sokáig lakni!

Először Yvették miatt nem költözhet le, aztán még Rebeca is ideköltözik. Lassan olyan lesz ez a ház, mint egy szálloda!

Az bezzeg senkit nem érdekel, hogy ő nem tud lemenni a lépcsőkön a földszintre. Az sem érdekel senkit, hogy ő mit csinál egész nap. Hogy neki kellett elpakolni a cuccokat, a fájós lábával! Nagyapja is csak azért jön fel hozzá napjában kétszer, hogy Liza néninek ne kelljen a reumás lábával megmászni az emeletet. Mert itt még Liza nénire is jobban figyelnek, mint őrá!

És az sem érdekel senkit, hogy élete legklasszabb hétvégéjéről maradt le. Nagyapjának eszébe sem jutott, hogy egy másikat lefoglaljon. Volt képe azt mondani, hogy ez is pont elég nagy pénzkidobás volt. Hiába kérte, hogy szóljon Sünnek, hogy látni szeretné, azt mondta, hogy Sün majd eldönti, hogy akarja-e őt látni a múltkori hiszti után. És ha igen, majd idejön magától. De még azt is hozzá tette, hogy az ő helyében erre egy darabig nem számítana. Hiszen ő maga dobta ki.

Most meg itt van megint ez a Rebeca. Valami énekesnő. Pont egy ilyen kell a nagyapjának? Különben is, nem öreg már az ilyesmihez? Nehogy már még a végén azt is elhiggye, hogy ez a csaj szerelemes belé! Az apja lehetne! Na, egyszer kerüljön csak le a gipsz a lábáról, majd utána jár ő ezeknek!

Biztos, hogy Rebeca csak a nagyapja pénzére hajt! Majd ő bebizonyítja, és akkor a nagyapjának lesz miért bocsánatot kérni! Yvett is megválogathatná, hogy kikkel barátkozik! Bezzeg, amikor terhes volt, ő mennyit segített neki. Akkor hol volt a barátnője? Hát itt senki nem lát tovább az orránál?

Lotte egész este magában dühöngött, és mindenféle bosszún törte a fejét, egészen addig, amíg el nem aludt.

– Hamar megjöttetek! Gondolom, nem volt túl barátságos a fogadtatás – mosolygott Sün.

– Hát nem. Viszont nincs több titok. Lotte pedig majd megszokja a gondolatot, hogy már nem körülötte forog a világ – válaszolta Enzo.

– Tudod, ha ezelőtt néhány évvel is ilyen határozott lettél volna, lehet, hogy most együtt babáznánk Rebecával! – szólalt meg ártatlan mosollyal a szája szegletében Yvett.

Ezen mindenki meglepődött egy kicsit, Rebeca arcán viszont sokatmondó mosoly villant át.

– Még nem késő semmi – húzott egyet a vállán, de közben azért fél szemmel Enzot figyelte.

– Gyermekeim, értem én a célzást. Megmondom őszintén nektek, nem is lenne ellenemre egy saját gyerek, egy utód, egy gyönyörű és vagány feleségtől. Lotte lassan úgyis felnő, akármennyire ellentmond ennek még nap, mint nap a viselkedésével. Ha Rebecának belefér az életébe meg a karrierjébe, én áldásnak tekintenék öreg koromra egy gyereket. Vagy akár többet is.

– Annyit beszéltünk már róla, hogy itt az ideje, tegyünk is érte valamit – állt fel a székből Rebeca, és nevetve húzta maga után Enzot.

Sün, Alex és Yvett, Liza nénivel kiegészítve, még elüldögéltek egy darabig az asztalnál. Abban hatalmas egyetértés volt köztük, hogy Enzo néhány óra leforgása alatt megfiatalodott Rebeca mellett. Liza néni kifejtette, hogy jó-jó a gyerek, de neki már csak olyat szüljenek, akinek apja is lesz, meg anyja is, mert ő már elfáradt a gyereknevelésben.

– Liza néni, már az is nagy dolog, hogy Enzo nem hátrált meg ismét. Szerintem ő sokkal jobban szenvedett az elmúlt években, mint ahogy mi azt láttuk. Rebecának meg futó kapcsolatokon kívül semmi más nem volt az életében. Egy éjszaka, és lapát! Egyszer azt mondta, hogy fél, hogy valakit megkedvel, és amilyen szerencsétlen, majd pont akkor történik meg, amikor visszatérhetne Enzohoz.

Alex furán nézett feleségére.

– Ezt nekem nem is mondtad!

– Nem hát, mert Rebeca megölt volna, ha elárulom a legféltettebb titkait. Ha ma nem láttam volna a saját szememmel Enzot, most sem mondtam volna el – nézett rá komolyan Yvett.

– Vajon mi lesz, amikor Lotte lábáról lekerül a gipsz? – tette fel inkább önmagának a kérdést Sün, mint a többieknek.

– Azt nem tudom, de azt igen, hogy addig még van három hét. És ez alatt a három hét alatt Enzo vagy megházasodik, vagy végleg elválik Rebecától – mosolygott Yvett.