EQE-sorozat

Művészeti önismeretet, érzelmi intelligenciát
és edukációt segítő könyvek

Polus Enikő

Életünk forgatókönyvei

részlet

Budapest, 2023

© Polus Enikő, 2022
© Jaffa Kiadó, 2022
Minden jog fenntartva!

Borítótervező Németh Károly
Szerkesztő Hessky Eszter
Felelős szerkesztő Schultz Judit
Felelős kiadó: Jaffa Kiadó

ISBN 978 963 475 756 6

Jaffa Kiadó • www.jaffa.hu

Elektronikus változat
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu
Készítette Ambrose Montanus

Tartalom

Előszó

Forgatókönyvekről

Rejtett vezérlésű belső forgatókönyveink

Életünk kezdő forgatókönyvei

A nulladik és az első forgatókönyv

Kisgyermekkori forgatókönyveink

Serdülőkori forgatókönyveink

Az önállósodás forgatókönyvei

Néhány forgatókönyv az életünkből

Életkríziseink forgatókönyvei

Vészforgatókönyveink

Titkos forgatókönyveink

Alkotásaink forgatókönyvei

Munka- és pénzügyi forgatókönyveink

A mozgás és a sport forgatókönyvei

A párkapcsolati és a szexuális élet forgatókönyvei

Időskori forgatókönyvek

Az utolsó forgatókönyv

Amikor az élet átírja az eredeti forgatókönyveket

A bennünk élő történetmesélő

A bennünk élő történethallgató

A talpra esés művészete

Amikor az utolsó filmkocka „fényt kap”

Könnyebb sorsra vágyakozunk

Amikor jó dolgok írják át a forgatókönyvünket

Én egy másik utazásra fizettem be…

Elkerülni a legrosszabb forgatókönyvet

Amikor tudom előre a forgatókönyvet

Érzelmi képtelenségeink, amelyek megakadályozhatják a forgatókönyvek megvalósulását

Félelmeink képtelensége

Az őszinteség képtelensége

Az önmagunkkal való megküzdés képtelensége

Az elengedés képtelensége

A kompromisszum és a konszenzus képtelensége

Megfelelési kényszereink képtelensége

A fény az alagút végén… amikor van még idő

Kéne egy jó forgatókönyv

Most is zajlik az életedben egy forgatókönyv.

Az életidőd eltelhet bármivel, de nem mindegy, mivel és hogyan töltöd meg az életed forgatókönyveit.

A terv kevés hozzá, a tervezés pedig nem elegendő.

A forgatókönyv képes jól feltölteni az életet.

Tarts velem, gondolkodjunk együtt!

Légy te az életed forgatókönyvírója!

Amikor a régóta várva várt pillanat olyan nehézségeket tartogat, amikre nem számítottál…

Amikor majd lepereg előtted az életed…

Amikor feladnád…

Amikor minden megváltozik egy szempillantás alatt…

Amikor félsz, de menned kell tovább…

Amikor minden bizonytalanná válik…

Amikor már tűkön ülsz, mert annyira várod…
és végre eljön a pillanat…

Amikor vége… vagy amikor végre elkezdődik…

Amikor hirtelen milliók hullanak az öledbe, és azt se tudod, mit kezdj a sok pénzzel…

Amikor nincs forgatókönyv…

Amikor mégiscsak van egy másik forgatókönyv…

Amikor az élet leáll…

Amikor még láthatod az alagút végén a fényt…

Amikor van még időd…

Amikor eljönnek a lehetőségek, de te nem tudod,
hogy mi legyen…

Amikor félni kell, mert azt mondják,
hogy most félni kell…

Amikor talpra esel…

Amikor talpra kell állnod…

Amikor már lepergett előtted az életedről szóló film…

Amikor azt hitted… pedig nem is…

Előszó

Az életed olyan, mint egy filmvetítés a mozivásznon. A filmkockák egymást követik, és mindegyiken a te élettörténeted zajlik. Aztán ez a vetítés el is akadhat egy-egy filmkockánál. Ahogy életed történetei is elakadnak időnként. Jó esetben magától tovább pereg a film, de néha kell egy kis külső segítség. Vannak, akik még emlékeznek erre a régi mozikból. Ahogy a filmet, úgy a te életedet is forgatókönyvek irányítják. Ezek az életünk forgatókönyvei, amelyekből sokféle létezik. Például rejtett, titkos, vész-, spontán, tudatosan megírt és egyéb forgatókönyvek. Ez a könyv ezeket fogja eléd tárni.

A nagy kérdés az, hogy ki lesz ezentúl
az életed forgatókönyvírója.
Te vagy mások?

Van egy elképzelésed és fantáziád a saját életedről! Ebben az elképzelésben ott vannak az álmaid, a vágyaid, a céljaid, a titkos kívánságaid. Miközben telik az életidőd, rengeteg szerepkörrel gazdagodsz, ami sok időt és energiát kíván. Teszed a dolgodat, amit elvárnak tőled, hiszen lelkiismeretes emberként helyt akarsz állni minden területen. Aztán jön egy nap, amikor a fejedhez kapsz és azt észleled, hogy

telik az időd, és sok minden nem valósult meg abból, amit szerettél volna,

vagy érkezik egy fordulópont, és az felülír mindent az életedben,

vagy kirángatják a szőnyeget a lábad alól, és lelkileg is padlóra kerülsz.

Ahhoz, hogy mindig minden körülmények között számíthass önmagadra és a benned rejlő megküzdési technikákra, meg kell írnod az életed forgatókönyveit. Enélkül amit elképzeltél az életedről, talán csak puszta terv marad egy eldugott fiókban, ezzel viszont valódi minőséget vihetsz az életedbe!

Az agyadban a képzelet és a fantázia olyan, mint egy ceruza: ír, rajzol és színez benned valamit, ahogy te arról fantáziálsz és gondolkodsz. Fejben megrajzolt képekben rögzíti a dédelgetett álmaidat és vágyaidat, de az átélt élettörténeteidet, az örömöket és a bánatokat is. Eközben zajlik az életedben egy REJTETT FORGATÓKÖNYV. Ezt a forgatókönyvet a képzelet és a fantázia folyamatosan színezi vagy átírja! Néha jó és építő dolgokkal, időnként azonban kellemetlen érzésekkel alkot benned szorongást, dühöt, haragot vagy akár pánikot. Előfordulhat az is, hogy te magad szabsz akadályokat, ahogy azt te elképzelted. Ha nem beszélünk róla, akkor ez a benned élő rejtett forgatókönyv titkos marad, így nem tudhatsz arról, hogy valójában mi és hogyan irányít téged különböző élethelyzetekben.

Vegyünk most erre egy rövid és egyszerűnek tűnő életpéldát: van egy 48 éves felnőtt férfi, aki tudatosan a barna hajú hölgyeknek próbál udvarolni, de nem találja élete párját. Azt mondja, hogy eddig nem alakult ki senkivel a szerelem érzése. Az önismereti munkában azonban kiderül, hogy a barna hajú nőkhöz a gondoskodást, a melegszívűséget társítja, így más hajszínek eddig szóba sem jöhettek, amióta feleséget keres. Aztán pár alkalom után kiderül egy régi, belsőleg elültetett gyermekkori forgatókönyv: kiderül, hogy a nagypapája, akire apaként tekintett, mindig azt mondogatta neki: „Fiam, csakis a barna hajú, barna szemű lány való neked takaros menyecskének! Olyat keress magadnak!”

Így már el tudtunk kezdeni ezzel dolgozni. Erre ő, aki érintett volt, nem láthatott rá, csak az önismereti munka közben tudta megfogalmazni. Aki most ezt olvassa, annak már nagyon egyértelmű dolognak tűnhet. De így vagyunk ezzel mindannyian: saját rejtett vezérlésű forgatókönyveinkre egyéni önismereti munka nélkül nincs rálátás. Emiatt maradnak el sokszor a változások. Rengeteg gyermekkori titkos forgatókönyv van belénk plántálva, amik meghatározzák a mindennapjainkat! Emiatt is kezdem a könyv első részében átforgatni először ezeket a területeket.

Több évtizede érdeklődöm az emberek jövőtervei és múlt–jelen–jövő forgatókönyvei iránt (is). Sokáig gyűjtöttem a könyvben lévő megállapításokhoz az alapot, és emiatt is kértem meg néhány embert, hogy meséljen a saját élményeiről és átéléseiről. Sőt szakemberek is becsatlakoztak pár tudományos gondolattal, hogy együtt teríthessünk neked egy szimbolikus svédasztalt. Hiszen az élet forgatókönyvei is teammunka eredményei. Az élet biztosítja számodra a mellékszereplőket, ahogy azt az előző könyvemben* is írtam, de neked kell az életed főszereplőjévé válnod úgy, hogy megírod a saját életed forgatókönyveit.

De mielőtt belemélyednél a témakörbe, érdemes itt még megemlítenem azt a két fontos kérdéskört, amire szinte minden ember keresi a választ egy életen keresztül:

Vajon előre megírt forgatókönyv alapján
éljük az életünket?
vagy
Mi írjuk meg a saját életünk forgatókönyveit?

Az első kérdésre nem tudhatjuk pontosan a választ. Talán igen, talán nem. Vannak feltételezések, de a tudományos kutatások, saját tapasztalatok, a hitünk és a hiedelmeink is sokszor átalakítják az élet folyamán erre adott belső válaszainkat.

A második kérdésben viszont elmélyedhetünk a könyv segítségével. Tervezhetünk valahogy máshogy, mint ahogy azt eddig tettünk. A könyv segíthet abban, hogy jó kapaszkodóink legyenek, miközben fejlődik az életben maradási képességünk. Hiszen az életünk folyamán többféle forgatókönyvvel kell rendelkeznünk ahhoz, hogy képesek legyünk mindig minden körülmények között megküzdeni az élet összes akadályával. Akkor is segíthet ez a módszer, amikor nehéz magunkat rávenni az élet továbbvitelére. De akkor is, amikor az örömteljes pillanatok egymás után érkeznek! Időnként emlékeztesd magad erre a sokatmondó mondatra, amit én is egy üzleti társaságban hallottam:

Valójában a nehéz idők teremtik meg
a valódi erős embereket.

Manapság mindennél nagyobb szükségünk van az igazán erős emberekre, akik valódi mentális erővel rendelkeznek. Akik megélték a lent és a fent összes érzelmi árnyalatát. Akik nemcsak beszélnek róla, hanem amikor tettrekészen kell cselekedni, akkor tesznek is másokért. A hitünk mellett a mentális erőnk az, amire mindig támaszkodhatunk önmagunkban. Így teremtett minket a Jóisten! Egy jó forgatókönyvvel jó irányba fejlődhet benned a bölcsen erős ember. A te életed lesz nagyobb biztonságban tőle. A lelkileg is erős ember nem képes létezni gyengeség és gyengédség nélkül. Tudni kell lelkileg összetörni, ha a helyzet ezt hozza. Sírni, átmenetileg feladni, padlóra kerülni. Ez nem szégyen. Nem attól erős az ember, hogy képtelen összetörni, hanem attól, hogy van/lesz forgatókönyve arra, hogy miként álljon talpra akkor, amikor darabokra hullott az élete! A forgatókönyv mindig minden körülmények között segít abban is, hogy a dolgok a helyükre kerüljenek a nehéz idők után, miközben csökkenti a szorongás és a félelem nyomasztó hatásait. Ha kipróbálod, érezni fogod.

Életünk folyamán ösztönszerűen mindig a biztonságot keressük, emiatt nem is gondolkodunk arról, hogy mi mit tennénk egy olyan helyzetben, amelybe más került. Sőt inkább legtöbbször az jut az eszünkbe:

„Én biztos, hogy nem kerülhetnék ilyen helyzetbe!”

„Velem ez nem történhet meg!”

Ezzel az elhárítással máris elvetettük annak a lehetőségét, hogy a mi szempontjainkat szem előtt tartva végiggondoljuk azt, hogy ha mi kerülnénk ilyen szituációba, akkor milyen teendőink, lehetőségeink lennének. Így elmarad a belső képalkotás és a forgatókönyvírás. Sokszor hallom a következő mondatot: „Inkább bele sem gondolok, hogy mi lenne, ha… mert még a végén bevonzom, és velem is megtörténik! Ne is gondoljunk ilyesmire!”

Amíg csak filmben nézünk szembe azzal, hogy mi minden megtörténhet egy emberrel az élete folyamán, addig csak a beleérző képességünk fejlődik. De amikor váratlan élethelyzetbe kerülünk, akkor sokszor lesz úrrá rajtunk a pánik, nem beszélve a dermedtség, a lelki lemerevedés, a leblokkolás érzéséről. Amikor akár a test is képtelen normál üzemmódban működni. Az élet gyönyörű, tele van szépségekkel, váratlan jó érzésekkel, értékes momentumokkal, de sokszor tartogat számunkra sokkoló élethelyzeteket is, főleg amikor váratlanul, felkészületlenül vagy idő előtt történnek rossz vagy jó dolgok.

A jóléti társadalomban hozzászoktunk ahhoz, hogy mindig minden kapható szinte mindenhol. Gyorsan elérhető bármi, amire szükségünk van, ezáltal nem vagyunk rákényszerítve arra, hogy sok mindenbe belegondoljunk. Így sokszor nem forgatókönyveket gyártunk, hanem hárításokat, kifogásokat. Az a belső forgatókönyv indul el bennünk, hogy majd valaki megoldja. De ki? Kik? Mit? Tényleg mindig mindent megoldhat a környezetünk? Vagy a rendszer, amiben élünk? Alapvetően el sem akarjuk képzelni azt, hogy bármi megtörténhet bármelyikünkkel, és ilyenkor jó, ha van bennünk egy fejlett forgatókönyvíró, aki gyors reakciójával, belső elképzelésekkel a tettek mezejére lép. A sokféle világtörténelmi átalakulás elbizonytalanított az emberben valamit, amiben bízott.

Tanuljunk azoktól az embertársainktól, akik nem jóléti társadalmakban élnek, mert van mit! Érdekes tapasztalat velük kapcsolatban, hogy szinte mindenre van egy forgatókönyvük. Nekik ösztönösen megmaradt a mindennapokban az, hogy bármikor történhet velük és körülöttük bármi, és a forgatókönyvek jó, ha ott vannak bennünk, legalább gondolati szinten.

Forgatókönyvekről

Életem folyamán több kutyám is volt. Miután a gyerekeim kirepültek a családi fészekből, eldöntöttem, hogy többé nem leszek kutyagazdi, mert szeretnék sokat utazni, a természet közelében élő emberektől tanulni. Ezt bevéstem gondolati szinten a jövőm forgatókönyvébe. Komolyan is gondoltam. Aztán a lányom egy nap mutatott egy fotót, amin egy befogadásra váró kis fekete szőrmók, egy háromhetes kiskutya volt. Szerelem első látásra. Az a tekintet, a kis tappancsa és orrocskája azonnali érzéseket váltott ki belőlem. Amolyan anyaiakat. Elképzelhető, hogy magam miatt nem hoztam volna őt el, hiszen volt a fejemben egy forgatókönyv. De a lányom könyörgött, én pedig édesanya vagyok. Így megleptem őt, és ezáltal magamat is. Az egyik fiam segített abban, hogy igazi meglepetéspillanattá váljon a nagy találkozás a lányom számára, aki olyan boldog sírással fogadta a kutyust, hogy én is megélhettem annak az örömét, hogy jobb néha felülírni az eltervezett forgatókönyveket. Persze a kiskutya nem a kutyajátékokra bukott, ahogy azt én elképzeltem, hanem a parketta szegőléceit szedte le és rágta szét – a cipők mellett. De így van ez az életben is: néha mi írjuk a saját életünk forgatókönyveit, néha pedig mások. Például akár egy kutya is.

De mielőtt belemélyednénk a részletekbe, nézzünk rá a szóra és a jelentésére, ami a háborús helyzet miatt a vírushelyzet után megint terítékre került a médiában is: FORGATÓKÖNYV.

Ennek a könyvnek a megírásával szeretnék hozzájárulni az életminőséged javításához. Ahogy forgatod majd a könyv lapjait, belső képek fognak kialakulni benned. Hagyd őket, hogy segítsék a gondolataidat és az érzéseidet forgatókönyvbe rendezni. A sajátodba. A könyv végére pedig sok minden letisztulhat majd benned a saját életedről és a jövődről.

A forgatókönyv szóról általában a filmekkel kapcsolatban hallunk először. A filmek az élet részleteiről és forgatókönyveiről szólnak, a végén pedig kisbetűkkel kiírják a forgatókönyvíró nevét. Én mindig megvárom a film végén lévő felsorolást. Sok múlik azon, hogy ki a forgatókönyvíró, hiszen ő teszi meg az első lépést egy film megszületésénél. Nem mindegy, hogy mit mikor és hova tervez a forgatókönyvíró. Apró részleteken nagy jelenetek múlhatnak. A katarzis érdekében meg kell terveznie a nagy drámák elcsöndesedését a néző lelkében. Vagyis a forgatókönyv keretet és lehetőséget ad a tartalomnak. Ezért is gondoltam, hogy megkérdezem Dudás Viktor filmszakértőt arról, hogy a filmek világában mitől jó egy forgatókönyv! Viktorral különböző műsorokban találkoztam, és sokat tanultam tőle erről. Hihetetlen tudással rendelkezik, mindig ámulattal hallgatom.

„Egy jó forgatókönyvből lehetséges jó filmet készíteni, egy rosszból szinte lehetetlen.

A forgatókönyv – a producer, a rendező, a színészek, valamint a stáb további tagjai számára – a célok pontos megfogalmazására szolgál. A rendező – ha szerzői filmről beszélünk, más esetben a producer – elképzeléseit, vízióit tartalmazza, és amely alapján, a közös munka eredményeképpen elkészül(het) a film.

Egy évben, csak az amerikai piacon több mint százezer forgatókönyv készül, de csupán ezek töredéke jut el abba a fázisba, hogy film is legyen belőle.

A forgatókönyv is olyan, mint az életünk. Ha van egy erős karakter, akinek világos céljai vannak, akkor az ő történetéből remek film kerekedhet, amire mindenki felfigyel. A sztorinak nem kell teljesen újnak lennie, vagyis nem szükséges, hogy olyan történetet meséljen el, amelyet még soha nem meséltek el. Az is elegendő a sikerhez, ha az ismert történetet újszerűen, a korábbiaktól eltérő felfogásban tárja elénk. Egy nagyszerű cselekményt néhány mondatban is fel lehet vázolni. Nem véletlen, hogy regényekből sokkal nehezebb jó filmet készíteni, mint egy novellából.

Sok rendező esik abba a hibába, hogy teljes mértékben ragaszkodik a saját elképzeléseihez, és már a forgatókönyv esetében sem enged beleszólást senkinek, holott a sikeres szerzői filmesek sem egyedül írják a forgatókönyveket. A külső szem (a filmeknél script doktornak vagy mentornak hívják) szinte nélkülözhetetlen. Arról nem is beszélve, hogy a producer, a színészek, az operatőr, a vágó, vagyis a rendező közvetlen munkatársai a munkájukkal nagyon sok pluszt tudnak hozzátenni a produkcióhoz. Nyitottnak kell lenni az ő elképzeléseikre és a kreativitásukra is. Az, aki minden ötlettől és javaslattól elzárkózik, sokkal kisebb arányban remélheti a sikert, mint az, aki invenciózusan, a munkatársai véleményét is figyelembe véve hozza meg a döntéseit.

A produceri filmek esetében más a helyzet, mert a producer szinte minden esetben az anyagi siker érdekében hozza létre a produkciót, így ő minden folyamatba, minden feladatra igyekszik a legjobb alkotótársakat bevonni, akár többet is egyszerre.

Mondhatjuk persze, hogy minden a történetről szól, de ez nem teljesen igaz. A stílus szerintem sokkal fontosabb. Az amerikai filmek sikere pont abban rejlik, hogy minden egyes zsáner esetében maximálisan kiaknázzák az abban rejlő lehetőségeket. Egy jó forgatókönyv már az első pillanatban tudja, hogy milyen zsánerű. Majd ennek megfelelően ragadja meg a figyelmet, és a történetet pontosan vezetve, irányítva nem is engedi el a végkifejletig. A váratlan fordulatok persze segíthetnek, amelyek nyomán a néző találgathat, gondolkodhat, meglepődhet, de ezekkel is az alapsztorihoz, illetve a zsánerhez mérten kell bánni.

A jó tempó szintén nagyon fontos. Ha folyamatosan sokkoljuk, hirtelen bekövetkező cselekményfordulatokkal bombázzunk a nézőt, az kontraproduktív lehet. Hagyni kell a képzelőerőnek is valamit.

Sokan azt gondolják, hogy a külsőségek elégségesek, a tartalom csak másodlagos. Ebben van némi igazság, de ha a külsőségekre, a látványra hajtunk, akkor gigaköltségvetésű filmekkel kell versenyre kelnünk, ami nem könnyű. Egy Marvel- vagy SW-film nem véletlenül készül 150+ millió dollárból. A komoly látvány nagyon sokba kerül – és sokszor bizony kiderül, hogy nincs is mögötte komoly tartalom, mondanivaló. (Aki jártas ezen a területen, rögtön leveszi, ha bármivel csalni próbálunk, és minden igyekezetünk a visszájára fog elsülni. Aki eredeti Rolex órát hord, az észre fogja venni, ha mi hamisítványt villantunk.) Persze ezen a téren is lehet a kreativitással komoly sikereket elérni, mint ahogy például a Desperadónak vagy az Ideglelésnek sikerült, amelyek a kis költségvetés okozta helyzetet zseniális kreativitással oldották meg.

Természetesen kulcsfontosságú, hogy milyen karakter az a szereplő, aki előreviszi a történetet, akinek mindenki szurkolni tud. Minden nagyszerű forgatókönyvben vannak ilyen-olyan karakterek, akikben a néző részben vagy teljes egészében magára ismerhet. Mindegy, hogy ezek rokonszenvesek vagy sem. Lehetnek olyanok, akiknek megvannak az erősségeik és a gyengeségeik, de a legfontosabb, hogy mindenkinek legyenek céljai! A jól megírt karaktereknek van egy úgynevezett ívük, nyomon követhető a fejlődésük, amitől érdekes, tanulságos nézni őket. Nem a cél a fontos, hanem a megtett út. Például Columbo hadnagy nyomozásaiban a néző mindig tudja előre, hogy ki a gyilkos, mégis végig leköti a figyelmünket, hogy a hadnagy miként jön rá a tényekre!

Ha az útnak komoly tétje van, az még nagyobb erőt képes adni mindenkinek. Ha a főhős számára a célhoz vezető út fokozódó konfliktusokkal van tele, az a jobb választás, a könnyen jött siker kevésbé érdekes. (Az már sokkal inkább, hogy a főhős mihez kezd vele.) A főszereplő útja soha nem lehet túl könnyű, különben a közönséget nem fogja lenyűgözni. Kell, hogy legyenek olyan történések, amelyek megakadályozzák a főszereplőt abban, hogy megtegye, amit meg kell tennie.

Ha egy forgatókönyv látványos és akciódús, a párbeszédek megszabadulnak az események magyarázatának terhétől. Ilyenkor a karaktereknek lehetőségük nyílik frappáns mondatokkal magukra irányítani a figyelmet, és egyedülálló módon szórakoztatni a közönséget. (Ízirájder, öcsém!) Egy tapasztalt író mindig ellentétes személyiségeket helyez el egy szűk térben, ahol kölcsönhatásra készteti őket, és megnézi, mi történik velük, köztük, általuk. Ahogy a maffiafilmekből is tudjuk: mindig tudd, hogy mire készül az ellenséged, de ő sose tudja, te mire készülsz!

Egy jó forgatókönyv rövid és tömör. Nem haladja meg a 90-120 oldalt, és nem teszi próbára a közönség türelmét. (Egy oldal egy perc filmidő! Nincs kivétel!) Ökölszabály, hogy a 20. oldalig derüljön ki, hogy mit akar a főszereplő, és legkésőbb a 110. oldalig jusson el a történet megoldásához. Ezt csak akkor érhetjük el, ha nem ragaszkodunk túlságosan minden szóhoz, és követjük az aranyszabályt: Az írás az újraírás. Hagynunk kell időt az átolvasásra, hogy leülepedhessen bennünk az, amit papírra vetettünk. Az írás folyamán bennünket ért hatások le kell, hogy tisztuljanak. Erre időt kell hagyni, mint a jó bornak.

A szükségtelen dolgok kihagyása alapvető fontosságú – és elképesztő, hogy mennyi felesleges dologtól lehet fájdalommentesen megválni a siker érdekében. Persze csak nagyon kevesen tudják, hogy mely dolgok a feleslegesek, de mint mondtam, ezért érdemes másokat bevonni az alkotói folyamatba.

Az élet már számtalanszor bizonyította, hogy azok az írók, akik túlságosan hanyagul/szárnyalón/kontroll nélkül merülnek el a fantáziájukban, gyakorta megfeledkeznek arról az apróságról, amit a film költségvetésének nevezünk. Általában jó ötlet pragmatikusnak maradni, és a lehetőségeinkhez mérten megvalósítanunk az elképzeléseinket. Ez az apróság választja el a sikeres filmkészítőt attól, aki csak álmodozik a dicsőségről.

Ha magunk nem tudjuk minden részletében megírni a forgatókönyvet, akkor a jó ötletünkkel forduljunk szakértőkhöz segítségért. Aki látja a saját korlátjait, részben már le is küzdötte őket!

Nem véletlen, hogy a forgatókönyvírás rejtelmeiről nagyon komoly és sokrétű irodalom értekezik. A siker receptjét igazából egyik sem tárja elénk, de az odavezető út viszontagságait jól szemléltetik, és a felmerülő akadályok leküzdéséhez hasznos támpontokat adnak. Mert az eddig nagyon tömören leírt szabályokhoz hű forgatókönyvek is csúnyán megbukhatnak, ha az a pici plusz hiányzik. A legnehezebben megfogható, a nagy titok, a nevében jellemzi önmagát. Szinte lehetetlen megmagyarázni, de minden sikeres filmben látni valami varázslatosat, ami különlegessé teszi. Ez lehet a tehetség vagy a szerencse. Amit nem látnak a nézők, az a rengeteg kemény munka, ami mögötte van. Ez az a dolog, amit minden forgatókönyvírónak magának kell kiderítenie!”

Dudás Viktor szakmai gondolataiból sokat meríthetünk ahhoz, hogy milyen műhelytitkokat érdemes becsempészni akár a saját életünk forgatókönyveibe. Összefoglalva: fontos a célok pontos meghatározása; sok ember közös munkája; a váratlan fordulatok elfogadása; a régi történetek újszerűvé átírása; beengedni egy mentort a forgatókönyvírásba; nyitottnak lenni, mert a másoktól való elzárkózás is következményekkel járhat; megadni az időt a letisztuláshoz; fájdalommentesen megszabadulni a felesleges dolgoktól; tudni, hogy ha túlzottan elmerülünk a fantáziába, az felesleges költségekkel járhat, ami a megvalósítás akadálya lehet; belátni a saját korlátainkat; jó tempót adni a megvalósulásnak. Mindennek a részletes kifejtését teríti az olvasó elé ez a könyv, miközben a történeteken keresztül sokféle megvalósítási ötletet is kapunk.

Bevallom, én a Bakancslista című film megnézése után készítettem el azt a forgatókönyvet, amelyet életem végéig szeretnék követni. Ezek a filmek és a forgatókönyveik könnyen segíthetnek a saját forgatókönyveink elkészítésében. Azért lenne fontos felvállalni ennek a felelősségét, mert fontos dolgok maradnak el az életünkben, miközben az idő telik. Viktor sorai között olyan alapigazságok vannak, amelyeket a saját életünkben is jól alkalmazhatunk. Ilyen például az a mondat, amelyben arra hívja fel a figyelmünket, hogy érdemes odafigyelni, hogy a feleslegessé vált dolgainktól, szokásainktól időben megváljunk és elengedjük őket. Ezzel sok fájdalomtól kímélhetjük meg magunkat. Persze nemcsak a filmek segíthetnek, hanem mások élettörténetének meghallgatása is, mert azzal automatikusan fejlődik a forgatókönyvírói képességünk.

De nézzünk meg más területeket is, ahol a forgatókönyv mint kifejezés előkerült az elmúlt években! Például amikor egy-egy országnak vagy földrésznek társadalmi, politikai, környezetvédelmi, szociális és egyéb krízisei akadnak. Vagy globálisan érintett világjelenségek következnek be, például világjárvány, háború, környezetszennyezés, felmelegedés, infláció, gazdasági válság stb. Ilyenkor azonnal előkerül a „vészforgatókönyv” vagy az „új forgatókönyv” kifejezés is, hiszen nem mindig valósítható meg az eredetileg elképzelt forgatókönyv. Erről a történelemkönyveinkben is sokat olvashattunk.

Főleg váratlan helyzetekben kerül elő az ember mondandójában a következő mondat:

Erre nem volt forgatókönyvünk.

Amikor valamire nem volt forgatókönyv, az nem jelenti azt, hogy nem írható egy új, egy másik ad hoc jelleggel. Néha a legizgalmasabb részletek úgy jöhetnek létre, hogy pánik helyett azonnal új, spontán forgatókönyvet készítünk. De ezt tanulnunk kell, és sokszor nem vagyunk hajlandók rá, mert nem tudunk róla, hogy fontos. Ebben segít téged ez a könyv is, kedves olvasó!

Sokféle életforgatókönyv létezik, mindegyik másfajta lehetőségeket tartogat az embernek az élete segítéséhez. Ezért is tartom szükségesnek, hogy mentális oldalról is beszéljünk és gondolkodjunk róla. Sőt, a könyv végére képesek legyünk a saját életünk forgatókönyveit jól átalakítani. Mindannyiunk élete hordoz traumákat a múltból, őseink életéből. A jelenkor krízishelyzeteit és fájdalmait, vagy a gyásszal együtt járó veszteségeket sokszor új forgatókönyvekkel orvosolhatjuk a legjobban. Hiszen a talpra állás is művészet, nem véletlen, hogy sok film készül ezzel a tematikával. De sok múlik azon, hogy kinek milyen belső mentális forgatókönyvei vannak, hiszen a megküzdés technikáit ezek alapján fogja tudni vészhelyzetben mozgósítani.

Nagyon szemléletes az, amikor az emberek mesélnek egy számukra élet-halál kérdést jelentő nehéz élethelyzetről. Ilyenkor szinte mindenki átéli ezt a jelenséget:

„Leperegtek előttem az életem filmkockái.”

„Lepergett előttem az életem forgatókönyve.”

„Láttam az életemet leperegni, mint egy filmet.”

Aki átéli, az pontosan tudja azt is, hogy másodpercek alatt rengeteg belső kép és érzés jelenik meg ilyenkor. Ezt elképzelni anélkül, hogy átéltük volna, szerintem nem lehet. Talán a filmek jeleneteit felidézve láthatunk erre rá, ahogy a főszereplő addigi életének filmkockái leperegnek előtte! Egyszer az egyik kliensem így mesélt erről egy motoros balesete kapcsán:

„Pillanatok alatt minden lepergett előttem. Szinte az egész életemet láttam magam előtt. Olyan jeleneteket, amikre már szinte nem is emlékeztem. Olyan volt, mint egy film, csak ez rólam szólt. Döbbenet volt. Így utólag nem is értem, hogy bizonyos dolgok miért jelentek meg, amik nem is annyira fontos emlékek. Életszerűen láttam őket. Most is kiráz a hideg tőle. Mint egy felgyorsított film. Nagyon furcsa érzés volt, azt sem tudtam, mi történik velem. Mintha félig a földön lettem volna, és már készültem volna kilépni a testemből. Éreztem, hogy a testben én vagyok, de láttam magam felülről is másodpercekre.”

A kognitív agy logikája alapján szinte lehetetlen, hogy egy teljes élet összes filmkockája leperegjen pár másodperc alatt. Mégis bizonyos érzelmi helyzetben átélhető, sokan meséltek róla, főleg halálközeli helyzetekben.

Érdekes lenne, ha mindenki életéről készülhetne egy film, amikor jól van, és nézőként, egy külső perspektívából ránézhetne önmagára. Na jó, én ezt megspékelném azzal is, hogy arra is ráláthassunk, hogy ki az, aki a szemünkbe mosolyog, majd a hátunk mögött hazudik. De azt is érdemes lenne megfigyelni ebben az életfilmben, hogy amikor régen szorongtunk, féltünk, akkor egy új forgatókönyv miként volt képes bennünket továbblendíteni ebből az állapotból. Nincs azzal gond, hogy az életünkről nem fognak filmet forgatni, viszont ha ezen a látószögön keresztül nézünk meg pár filmet a könyv elolvasása után, akkor ráláthatunk, hogy milyen fontos a forgatókönyvírás! Konkrétumokkal megtervezve, papíron, ceruzával, váratlan, spontán eseményekkel, ahogy az élet felülírja a dolgainkat! Ne várjuk meg ezzel azt az időt, amikor már megvannak számlálva a hónapjaink, ahogy a Bakancslista című filmben, ami szintén ezt boncolgatja!

Életünk folyamán sok öröm és nehézség ér bennünket – ez alól senki nem kivétel. Forgatókönyvekre nem csak akkor van szükségünk, amikor nehéz élethelyzetbe kerülünk. Az örömteli élethelyzetek is képesek legalább annyira megváltoztatni az életet. Egyik pillanatról a másikra fenekestül felfordítanak mindent. Egy váratlan utazás, egy gyors siker, ami felkészületlenül éri az embert, hirtelen érkező sok pénz, hatalom, munkahelyi státuszváltás, váratlan nagy lehetőség, hirtelen jött túl nagy figyelem is bizony képes elakadásokat is okozni. Hiába töltik el az embert jó érzésekkel ezek az események, a forgatókönyvek felborulhatnak. Milyen sok cégnél láttam azt, hogy a dolgozók rengeteg közös munka után elértek egy ugrásszerű hatalmas sikert, és a végén az öröm és ünneplés elmaradt. Nem jelent meg az euforikus érzés. Vagy egy édesanya világra hozza a gyermekét, és képtelen örömöt érezni, olyan fájdalmakat élt át.

A lelki blokk, a lefagyás, a pánik a pozitív töltetű eseményeknél is megjelenhet. A jó dolgok feldolgozásához is idő kell. Hány olimpiai bajnokkal történik meg, hogy csak a dobogón tudja felfogni azt, hogy azért hallja az országa himnuszát, mert sikerült az, amiért odautazott a világ másik végéről. Belső forgatókönyvek nélkül egy váratlan pozitív fordulat, hirtelen beteljesedett álom vagy túl nagy öröm is hozhat olyan lelki blokkokat, amelyek aztán képesek akár torzulásokat okozni a viselkedésben, a reakciókban vagy az érzelmi működésekben. Ezért is fontos tudnunk, hogy létezik bennünk egy forgatókönyvíró, akit ha feltámasztunk és életre keltünk magunkban, akkor az életünk folyamán mindig, minden körülmények között velünk lesz. Rá számíthatunk. A könyv végére érve majd ezek az információk automatikusan be fognak épülni. Csak a kezedbe kell venned egy lapot és ceruzát, hogy meg is valósuljon. Ezt régóta alkalmazom a segítő szakmáimban a klienseim vagy az üzleti ügyfeleim körében, és mindenkinél sikeres módszernek bizonyult. Olyan lehetőség ez mindenki számára, amely abban is segíthet, hogy amikor letelik a földi élet ideje, akkor ne azt érezzük utólag, hogy még nem is éltem, vagy hogy a legfontosabb dolgok kimaradtak az életemből.

De vajon minden élethelyzetre van forgatókönyv? Amikor az ember már nagyon mélyen van mentálisan, akkor is? És mi a forgatókönyv akkor, amikor

elveszíted a kezed és a lábad is fiatalon?

műtét közben váratlan helyzet lép fel, amire még az orvosok sem számítottak?

túl korán érkezik a kisbabád, és még nem életképes?

boksz közben váratlan ütést kapsz, amitől kikapcsol a logikus gondolkodás?

búvárkodás közben nem úgy viselkedik a cápa veled, ahogy azt a felszínen tanultad?

világutazóként találkozol életedben először egy másik kontinensen egy elhunyt ember testrészével?

És mi a forgatókönyv akkor, amikor a könyv írása közben váratlanul itt hagy minket az egyik kedves ismerősöm, akinek a történetét szerettem volna beleírni a könyvbe?

Sokféle kérdés felmerül még ebben a témában, amikor gondolkodunk róla:

Nagy kérdés, hogy van-e olyan élethelyzet, amikor nincs forgatókönyv?

Mi történik akkor bennünk, amikor valamire felkészülhetnénk, de nem tesszük meg azért, hogy „ne vonzzuk be a rossz dolgokat”?

Meddig egészséges lelkileg belső forgatókönyveket készíteni?

Számtalan aktuális kérdést igyekszem a könyvben úgy körbejárni, hogy a végére gyakorlati és lelki készenlétben állj arra, hogy megírd a saját életed forgatókönyveit. A könyv járulékos lelki hatásaként szeretném, ha tudnál majd azzal is mit kezdeni az életedben, amikor váratlan élethelyzetben találod magad vagy a szeretteid. Ha jól tudjuk önmagunkat segíteni, akkor mások mellé is oda tudunk állni. Ha nem tanulunk meg jól önmagunk segítségére sietni, akkor mindenféle értéktelen aktuális lelki trendnek kitesszük magunkat! A magunk és mások jól segítése fejleszti a személyiséget és az érzelmi intelligenciát, és mélyíti az önismerethez szükséges gyakorlati tudást.

A kliensekkel való önismereti munkámban és az üzleti ügyfeleimmel való együttmunkálkodásaim során sokszor azt fedeztem fel, hogy alapvető, tudatos életforgatókönyvvel kevesen rendelkeznek. Ez természetesen nem hibáztatás, hanem inkább figyelemfelhívás, hiszen érdemes tudni, hogy ezzel a kiszolgáltatottság frusztrációját és a pánikot vagyunk képesek önmagunkban jobban segíteni! A jóléti társadalmakban a vállalkozások nagy részének pár éve még nem volt vészforgatókönyve, vagy vállalkozási kríziskezelő terve, miközben azokon a földrészeken, ahol jobban hozzászoktak ahhoz, hogy a szélsőséges időjárás vagy egy járvány bármikor megváltoztathat mindent, ott szinte mindenre van egy forgatókönyvük. Érdemes erről beszélgetni a világutazásaitokon helyiekkel bármelyik kontinensen! Ezért is láthatjuk őket dokumentumfilmekben nyugodtabbaknak akkor, mikor egy földrengés sokadik alkalommal rombol le porig mindent. Van forgatókönyvük erre is. Hihetetlen megtapasztalni, hogy ezeken a helyeken milyen gyorsan, racionálisan reagálnak pánikhelyzetben, és hogy a pánik sokkja sokszor nem ledermeszti az ottani embereket, hanem gyors életmentő cselekvésre serkenti őket! Emiatt máshogy viszonyulnak az élet és a halál kérdéseihez. Az élet és az idő náluk szent! Minden apró dolognak jobban tudnak örülni, mint a jóléti társadalmakban élő embertársaik.

Nem vagyok színház- és filmművészeti egyetemen képzett forgatókönyvíró. De az évtizedek alatt számtalan embernek, párnak, családnak, fiatalnak, idősnek, üzletembernek, munkavállalónak és munkáltatónak készítettük el az élete, a munkája vagy a hivatása forgatókönyveit. Milyen érdekes, hogy utána mindenki arról számolt be, hogy minőségibb lett az élete, kiteljesedettebbnek érezte magát a munkájában. Vagy megvalósult az, amiről álmodni sem mert. Hiszen egy forgatókönyv szemtelenül elénk tárja azt is, hogy

még mire van időnk,

de azt is, hogy már mire nincs!

mi mindent lehet elmulasztani az életben, ha a tudatosság és a tervezhetőség nem épül be a spontaneitás mellé.

De ha nincs róla tudomásunk, hogy ezt hogyan érdemes tervezni, elkészíteni, vagy mi befolyásolja az életünkben a tudattalanul megtörténő forgatókönyveket, akkor ez a keretezési életlehetőség csak félig-meddig valósulhat meg. A forgatási terv marad a tervezőasztalon, és nem rajzolódik ki belőle egy igazán izgalmas filmkockákkal teljes életfilm. Lesz, ami lesz hozzáállással teljes mértékben kiszolgáltatottá válik az ember minden külső jelenségnek, befolyásolási trendnek, marketingnek. Vagyis nem te irányítod az életedben azt, amit neked kéne irányítanod, hanem a körülmények, no meg mindenki más a környezetedben! Hiszen ma mindenki tudja a „tutit” és akkor majd elmondja neked, hogyan kéne élned!

Egyszer egy hajóskapitánynak segítettem az üzleti szférában pszicho-marketinggel. Neki mondtam el a következő szimbolikus gondolatokat:

„Életed hajójának te vagy a kapitánya, neked kell irányítanod. Természetesen vannak dolgok, amiket nem irányíthatsz, például az időjárás vagy a hirtelen megváltozott körülmények egy óceánon. Felettük nincs kontrollod. Megteheted azt, hogy a hajóddal kikerülsz egy zónát, ahol tombol a vihar, de aki jártas a hajózásban, az pontosan tudja, hogy milyen hamar megváltozhat az időjárás, és a szikrázó napsütésből hogyan kerülhetsz bele pillanatok alatt egy hatalmas hullámokkal teli viharzónába. Néha az élet is épp így zajlik. Vagyis mindig azzal kell foglalkoznunk, amire van ráhatásunk. Amire nincs, ott jönnek a vész- és pánikforgatókönyvek, a hit és a remény.”

Ha a könyv elolvasása után elkészíted a forgatókönyveidet, akkor érzelmileg nagyobb biztonságban élheted az életedet, bármilyenek is lesznek az életkörülményeid. Bizonyos félelmek és szorongások abból is szoktak ám származni, hogy nem jól tervezünk. Vagy ha tervezünk, akkor nem aszerint kivitelezünk dolgokat. Az élet tervszerűsége nem azt jelenti, hogy a spontaneitás nem fontos – nagyon is az! Sőt, sokkal inkább élhet az ember spontán tervezésben vagy tervezhető spontaneitásban, ha vannak megtartó és segítő forgatókönyvei. Ennek a képessége nagymértékben kialakítható már e könyv elolvasásával is.

Rejtett vezérlésű belső forgatókönyveink

Életünk mindennapjaiban zajlik bennünk egy rejtett vezérlésű belső forgatókönyv, ami nem azonos a tudatosan tervezett vezérlésű forgatókönyvvel. A rejtett vezérlésű belső forgatókönyvek filmkockáit befolyásolják a tudattalan lelki tartalmaink, előtörténeteink, kimondatlan szerepköreink. Ha valaki gyerekekkel foglalkozik, akkor erre rendszeresen ráláthat a gyerekek játékaiban, rajzaiban vagy egy aktuális életesemény hatására történő érzelmi reakciójában.

A belső vezérlésű forgatókönyvek mellé épülhetnek be a tudatos forgatókönyvek. A kettő összekeveredése olykor okozhat némi fejtörést, hiszen ilyenkor nem mindig értjük magunkat sem.

Sok apró részletből, filmkockából és fejezetből áll össze az életünk forgatókönyve. Egyes történeteit tudatosan alakítjuk a vágyaink, az álmaink, a szükségleteink alapján. De az is előfordul mindenki életében, hogy néhány nehéz lélegzetű történetet mi magunk gyártottunk le szinte tudattalanul, amikor a belső vezérlésű, rejtett forgatókönyvünk épp arra vitt minket, hogy tapasztalva tanuljunk. Aztán csodálkoztunk azon, hogy ez velünk hogy történhetett meg; no meg biztos az a bizonyos „vonzás törvénye”…, és érkezik a misztikus gondolkodás, amely ősidők óta kíséri az embert, hogy emészthetővé váljanak azok a történetek, amelyek elsőre megemészthetetlennek tűnnek. Vagy amikről nem tudunk konkrétumot, emiatt valamit alkotunk a helyükre. Így segítjük lelkileg is önmagunkat!

A tudattalan forgatókönyv mögött olyan tartalmak vannak, amelyek folyamatosan hatást gyakorolnak az életünkre és a tudatosan tervezett forgatókönyveinkre is. Elképzeljük minden részletét, fantáziálunk róla, küzdünk és megdolgozunk sok mindenért, aztán jön az élet vagy a sors, és mindent átír. Egyik pillanatról a másikra. Úgy, hogy nem voltunk felkészülve rá. Úgy, hogy nem számítottunk rá. Vagy amibe bele sem akartunk gondolni, mondván, ez velünk nem történhet meg.

Vajon, ha tartunk valamitől, akkor miért azzal hárítjuk el a félelmeinket, hogy azt mondjuk: velünk ilyen nem történhet meg?

Ha az eredetileg elképzelt életforgatókönyv megváltozik, akkor bizony új forgatókönyvre lehet szükség, hogy az élet vissza- vagy átkerüljön egy másik forgatókönyvbe. A kliensekkel való tapasztalataim, az előadásaim utáni kérdések arra sarkalltak, hogy beszéljek arról, miként fontos megsegítenünk az életünket forgatókönyvekkel egy kicsit tudatosabban, mint ahogy azt amúgy tesszük. Valószínűleg nem vagyunk azzal tisztában, hogy ha hárítjuk a nehéz élethelyzetekről való beszélgetést vagy a „mit tennék én ebben a helyzetben” kérdését, akkor lehasítjuk az élet nehezebben kezelhető forgatókönyvrészeit. Pedig a személyiség éréséhez, az érzelmek érlelődéséhez az is szükséges, hogy szembe merjünk nézni azzal a nehezen kezelhető ténnyel, hogy bárkivel bármi megtörténhet az élete folyamán. Bizonyos dolgokra van ráhatásunk, és tudunk is tenni értük. Azonban azt is el kell fogadnunk, hogy van, amire nincs.

A könyv elolvasása segíteni fog, hogy megértsük azt is, hogy nemcsak a rossz történetek, hanem a jó dolgok is fenekestül képesek felfordítani az életünket. Számtalan csodálatos érzéssel együtt járó életpillanat van, ami nagy érzésekkel, örömökkel, sikerekkel jár együtt, és ezek ugyanúgy képesek szinte mindent átírni egy forgatókönyvben! A pozitív stresszt is stressznek nevezzük. A könyvben leírt magyar emberek történetei, valós élethelyzetei segíthetnek abban, hogy hogyan érdemes pszichésen és gyakorlati módon összeállítani az életünkben a forgatókönyveket; mit és hogyan érdemes tanítani a gyermekeinknek vagy az unokáinknak.

De a rejtett vezérlésű forgatókönyveinkről is tudnunk kell. Ez sok nehéz élethelyzetben fog segíteni. Önismereti munkában ezeket mindenkinek érdemes feltárni, különben tele lehet az élet ismétlődő nehézségű történetekkel, vagy olyan élethelyzetekkel, amelyek a felmenőinkkel is megtörténtek. Ezek valódi elakadásokat tudnak okozni, ha nem tárjuk fel az önismereti munkában. Álljon itt egy kis történet a saját életemből.

16 éves koromig sokszor gondolkodtam azon, hogy apáca lennék, és alapítanék egy gyermekotthont, ahol árva fiatalokat tanítanék. Aztán amikor az első egyetemi képzések alatt önismereti munkában voltam, kiderült, hogy a felmenőim között voltak apácák, és volt, aki árvákat segített háborúk idején. Egészen elképedtem, amikor erről tudomást szereztem. Ez egy belső vezérlésű rejtett forgatókönyv volt, és meg kellett értenem azt, hogy nekem viszont más a forgatókönyvem. Így hát az is érdekes, hogy ma a párkapcsolatok, a szexuális élet segítője is vagyok, ami nagyban segíti a párokat és családokat abban, hogy a gyerekeik ne váljanak elárvulttá bizonyos házassági gondok miatt. Mindenki életében vannak rejtett forgatókönyvek, érdemes ezeket mielőbb felfedni az önismereti munkában. A rejtett dolgok, ha rejtve maradnak, sokféle nehéz és érthetetlen élethelyzetbe vezethetnek bennünket. Az önismereti munka ebben is képes a segítségünkre lenni!

* Polus Enikő: Életünk mellékszereplői, Jaffa Kiadó, 2020

Életünk kezdő
forgatókönyvei

Életünk kezdő forgatókönyveit édesanyánk és édesapánk írta. Fogantatás után elkezdődik a méhen belüli életünk forgatókönyve. Ez az időszak életünk legfontosabb kilenc hónapja. Édesanyánk biztosítja az élet kifejlődéséhez a testét és a lelkét, jó esetben pedig az édesapa kívülről segíti az optimális környezet kialakulását. A legszuperebb forgatókönyv akkor zajlik a magzat életében, ha a szülők érzelmeikkel is kísérhetik a mindennapjait. A környezet az édesanyát segítheti vagy akadályozhatja abban, hogy az áldott állapot forgatókönyve jól alakuljon. Az anyai test hormonháztartása rendkívül fontos az optimális állapothoz, amelyet a külső környezetben élők is jól stimulálhatnak egy jókor érkező öleléssel vagy akár egy simogatással. Na jó, egy finom fagylalt is képes örömhormonokat elindítani.

Sokszor bele sem gondolunk abba – mert rejtve történik –, hogy micsoda életszületés zajlik a méhen belül. Napi szintű változások történnek, főleg az első trimeszterben, és napról napra alakul valami a kis apró testben. Igazi isteni csoda, ahogy sejtszinten felépülünk a teremtődés forgatókönyve alapján. Egy pillanatra sincs megállás a kilenc hónapban.

Olyan természetesnek vesszük, ha valakiben megtörténik a fogantatás, holott az élet forgatókönyveinek ez a legnagyobb csodája. Hihetetlen, ahogy kódolva van az anyaméhben mindaz, ami a három trimeszter alatt történik, és ahogy az alakuló test követi a forgatókönyv ütemét. Ratkó Tündét kérdeztem, aki kisgyermekkora óta szülésznőnek készült, aztán a végén feltaláló lett, hogy sok-sok gyermek fogantatását és megszületését segíthesse, egy kicsit máshogy, mint ahogy eredetileg, szülésznőként tervezte. A szakma kiválóságaitól tanulhatta a várandósság és a szülészet forgatókönyvét, de útközben sokszor látta azt, hogy bizony növekszik a korai vetélések, a meddőségek és a koraszülések száma. Majd kutatásokba kezdett, mert nem értette, miért csak a problémákat orvosolják, és miért nem figyelnek jobban a prevencióra és annak részleteire. Így aztán a tapasztalatai alapján kutatásokba kezdett több szaktekintély segítségével, és azt látták, hogy vannak bizonyos elemek a természetben, amelyek nem jutnak be az emberi szervezetbe. Azt is tapasztalták, hogy az sem mindegy, milyen kémiai kötésű formában vannak jelen az emberi testben ezek az elemek. Azért fordult a tiszta szerves anyagok felé, mert a terhesség trimeszterekből áll, és mindegyik szakaszt máshogyan kell megtámogatni. Így lett feltaláló, akinek a szabadalmaztatott találmányai nemzetközi oltalom alatt vannak. A következőket mondta el nekem:

„Rengeteg sok hormon működteti a nőket. Többek között az FSH, az LH, az ösztradiol, a prolaktin, a progeszteron, a TSH, az FT3, az FT4 és még sorolhatnám. Ezek hónapról hónapra befolyásolják a ciklusunkat, a termékenységünket, a küllemünket, a hangulatunkat. Nagyon sok mindenért felelősek. A szervezetünkben szükség van a harmóniára, és az eltérések miatt adódhatnak sajnos olyan problémák, amelyek aztán a gyermekáldást is akadályozhatják.

Ahhoz, hogy jól tudjunk működni és helyre tudjuk billenteni a szervezetünket, nem feltétlen hormonokra van szükségünk: a szervezet megtámogatására bevihetünk szerves hatóanyagokat is, amiknek a beépülése 80 százalékkal jobb, mint egyébként a szervetlen anyagok hasznosulása, ami csak megközelítőleg 20 százalék. Ezek segítségével jelentősen felkészültebb lesz a szervezet a fogantatási időszak előtt és a teljes várandósság idején is. A trimeszterekben különböző fejlődési szakaszokat különböztethetünk meg, így adagolhatjuk a felkészítési időszakban és az első 12. terhességi hétben – az első trimeszterben – azon hatóanyagok kombinációját, melyek képesek a szervezetben hasznosulni. A második trimeszterben jelentős, robbanásszerű változás történik a magzatban, emiatt más összetételben, a megnövekedett igényeknek megfelelően kell megtámogatni. A harmadik trimeszterben a hallás és a látás kifejlődése mellett intenzív gyarapodás is történik, így megnövekedett mennyiségű ásványi anyagokra és nyomelemekre van szükség az esetleges koraszülés és a vetélés kockázatának csökkentése miatt. Ezeket a folyamatokat kell tudatosan megtámogatni – én ebben is segítem a nőket, édesanyákat fogantatás előtt, alatt és utána. Minél jobban segítjük az életkezdés forgatókönyveit az egyes trimeszterekben, annál ideálisabb körülményeket biztosíthatunk a magzatnak.”

A fogantatásunk, az azt követő méhen belüli trimesztereink és a születésünk nagyon sok mindent befolyásolhat az életünk folyamán testileg és lelkileg is. Nem véletlenül szoktuk szakemberként megkérdezni azt, hogy ki mit tud magáról és a körülményeiről ezekből az időszakokból. Kezdő forgatókönyveink nagyon sok mindent meghatároznak neurológiai és pszichés szempontból is az életünkben. Az édesanya lelki megélései, sőt az édesapa viszonyulásai is befolyásolhatják a magzatot. Fontos megemlítenünk azt is, hogy van valami isteni rend, ami az egész teremtődés forgatókönyvét nemcsak irányítja, hanem védelmezi is. Nagy titkok ezek, a tudomány csak rácsodálkozik arra a forgatókönyvre, ami bennünk automatikusan működik és végzi a dolgát.

Amíg megtehetjük, érdeklődjünk a szüleinktől ezekről a forgatókönyvekről és a részletekről is, hiszen fontos kérdéseket vetnek fel a felnőttkor önismereti munkájában is. Egyik gyermekem – soha nem felejtem el – úgy mozgott a hasammal együtt jobbra-balra, hogy akik kívülről nézték a hasam mozgását, rosszul lettek a látványtól. Így aztán bennem az kezdett kialakulni, mint belső mami-forgatókönyv, hogy ez a gyerek biztos, hogy focista lesz, annyit mozog. Olyan rúgásokat mért a hasfalamra, hogy meg tudtam fogni kívülről a kis lábfejét. El is vittem focizni kisiskolás korában. Szerette, de jobban szeretett a pályán rendezkedni, mint a labdát kergetni. Nem lett focista, de annál jobb szervező. A már a hasamban is megnyilvánult hiperaktivitását ma igen bölcsen használja a filmes szakmájában és a vállalkozásában.

A második gyerekem viszont nem akart magától mozogni a hasamban, így állandóan ébresztgetni kellett, hogy a vizsgálatokon ébren legyen. Hát ez ma sincs másként… az alvás és az ébredés forgatókönyve ma is ugyanaz, mint méhen belül volt. A harmadik gyerekem pedig a szívemben fogant, jó sokáig vártunk rá, mire megérkezett. Így vele az örökre elfogadás kezdő forgatókönyvét alkottuk meg, amikor 11 évesen megérkezett! Hiszen vannak forgatókönyvek, amelyek nem a méhünkben, hanem a szívünkben kezdődnek. Egyszóval az első forgatókönyvek sok mindent befolyásolhatnak a további életszakaszaink forgatókönyveiben.

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu

Felhasznált betűtípusok
Crimson Text – SIL Open Font License
Montserrat – SIL Open Font License
Noto Serif – Apache License 2.0
Petrona – SIL Open Font License