Copyright © 2026, Lakatos Levente

Copyright © 2026, Dopamin Könyvkiadó, Budapest

Borító © Lakatos Levente, Müller Péter

Borítófotó © Vaszil Ádám

Felelős kiadó a Dopamin Könyvkiadó márka tulajdonosának,
az OTOMO Network Kft. ügyvezetője

Szerkesztette Zoltán Tamás

A szöveget gondozta Kótai Katalin

Elektronikus formátum
Békyné Kiss Adrien

ISBN 978-615-6461-44-5

FIGYELEM!

A kötet szókimondó, erősen szexuális tartalmú és nem hétköznapi élethelyzeteket mutat be, ezért kifejezetten nagykorú olvasók részére ajánljuk!

A kötet megtörtént eseményeket dolgoz fel,
a szerző azonban a dramaturgia érdekében
több részletet megváltoztatott.

A SZERZŐ ELŐSZAVA

Újra itt vagyunk.

A Kiara Lordról szóló, Kiara Lord erkölcstelen randevúi című kötetem a 2023-as év egyik bestsellere lett. Rengetegen olvasták, és a többség olyannyira megszerette, hogy a folytatást követelte. Igen ám, de ebben a műfajban csak akkor lehet izgalmas a tartalom, ha a főszereplője keresi a bajt – átél olyan élményeket, amikről érdemes egy könyvben megemlékezni. Kiara esetében mára ez megtörtént.

Szeretem ezt a műfajt „reality könyvnek” hívni, hiszen kendőzetlen őszinteséggel, valós időben mutatja be a főhős életét, küszködéseit és megoldási stratégiáit, ezáltal végigkísérhetjük őt személyiségfejlődésének útján. A két könyv közötti időszakban, szereplőként mindketten átéltük több reality tévéműsor forgatását, és hiszem, hogy ezek az élmények a második kötet javára váltak, általuk sokkal nyersebb, valamint még életszagúbb lett a végeredmény.

Az első könyv megjelenése óta a barátságunk Kiarával még inkább elmélyült, ennek ellenére igyekeztem objektíven, már-már kívülállóként tekinteni rá. A kötet során több beszélgetésünkben ellentétes véleményen leszünk – hiszen attól, hogy barátok vagyunk, nem kell ugyanúgy gondolkodnunk az életről –, és kiderül, a magunk módján mindkettőnknek igazunk van. Vagy tulajdonképpen egyikünknek sincs? A döntést az olvasókra bízzuk.

A kötet két évet ölel fel, és szerepel benne egy általam mellékletnek nevezett extra napló Kiarától. A 2025-ös év júliusi hónapját szinte napi rendszerességgel megörökítő írás azoknak lesz különösen érdekes, akik kíváncsiak hazánk legismertebb luxusescortjának hétköznapjaira.

Az első könyv megjelenése óta a könyvpiacon új szabályozás lépett életbe, amelynek értelmében az „öncélú szexualitást” tartalmazó köteteket „érzékeny tartalmúnak” kell jelölni. Mivel a mai tudásunk szerint senki sem ismeri pontosan, mire gondolt a törvényalkotó, amikor az „öncélú szexualitás” szókapcsolattal élt, ezt a kötetet is érzékeny tartalmúnak soroltuk. Ezzel egy időben szeretném felhívni a figyelmet arra, hogy a kötet sokak számára felkavaró és megbotránkoztató lehet.

Kinek ajánlom a könyvet? Mindenkinek, de Kiara klienseinek nem. A legtöbbjük megkapja a magáét…

Azonnal kezdünk.

Lakatos Levente

KIARA SZÓTÁRA

A kötetben Kiara több olyan kifejezést is használ, ami a köznyelvben nincs jelen, esetleg egészen eltérő értelemben használjuk. A könnyebb érthetőség kedvéért ezeket a kifejezéseket gyűjtöttem egy csokorba.

Tour (magyarul: turné) – Az escortlányok külföldi utazását hívják így. Minden olyan utazás, amely során a lány több klienssel találkozik, tournak minősül.

Randevú – Kiara szóhasználatában a randevú a kliensekkel együtt töltött időt jelenti. Az egy-két órás, lényegre törő együttlétek, de a külsős programokkal színesített, hosszabb találkozók is ugyanúgy randevúnak számítanak.

Incall – Az escortvilágban használják arra, amikor a kliens a szolgáltatást nyújtó által biztosított helyre megy. A hely lehet saját otthon, bérelt lakás, hotelszoba, bordély, vagy akár stúdió is.

Outcall – Az escortvilágban használják arra, amikor a szolgáltatást nyújtó megy a kliens által biztosított helyre. A hely lehet saját otthon, bérelt lakás, vagy akár hotelszoba is. Az outcall drágább árszabású.

Booking (magyarul: foglalás) – Booking alatt azt a procedúrát értjük, amely során a kliens véglegesíti, mikor és mennyi időt szeretne Kiarával tölteni, illetve milyen élményekre vágyik a randevú során. A vendég az extrákból is ekkor válogathat.

Extra – Az escort alapszolgáltatásain felül választható szexuális szolgáltatás. Kiara esetében az anális közösülés, a film- és videókészítés, valamint a kliens örömére szolgáló ánusznyalás választható extraként. Az extráknak minden esetben külön áruk van.

Duó – Ez a megnevezése annak, amikor a kliens két escortlány szolgáltatását szeretné azonos időben és azonos helyen igénybe venni.

Wishlist (magyarul: kívánságlista) – A listán olyan, általában kifejezetten értékes termékek szerepelnek, amelyeket a szexmunkás szeretne magáénak tudni. A kliensek és a rajongók erről válogatva tudják meglepni kedvencüket például a születésnapjuk alkalmából.

Girlfriend experience (magyarul: barátnőélmény) – Egy olyan szerepjáték, amely során az escorthölgy eljátssza a kliense barátnőjének szerepét. A barátnőélmény elsősorban az érzelmekre, meghittségre, gyengédségre épít.

Extra ball (magyarul: második menet) – Az escortvilágban használt kifejezés. A találkozóba, a foglalt időintervallumtól függetlenül egy ejakuláció tartozik, leszámítva, ha az escort az alapszolgáltatás részeként extra ballt is vállal. Sok szexmunkás esetében a második menet extra szolgáltatásként vehető igénybe.

Dick rating (magyarul: farokértékelés) – A felnőtt-tartalom-gyártásban használt kifejezés arra, amikor a felhasználó arra kéri a modellt, hogy képek és/vagy videók alapján mondjon véleményt a nemi szervéről.

Custom video (magyarul: egyedi videó) – A felnőtt-tartalom-gyártásban használt kifejezés arra, amikor a felhasználó névre szóló, egyedi igények alapján megkonstruált videót kér a modelltől.

Jerk-off instructions (magyarul: farokverős instrukciók) – A felnőtt-tartalom-gyártásban használt kifejezés arra, amikor a felhasználó specifikus, egyedi videót kér a modelltől, benne a maszturbációját irányító utasításokkal.

POV, azaz point of view (magyarul: nézőpont, szemszög) – A pornóiparban és a felnőtt-tartalom-gyártásban használt kifejezés. Azokat a jeleneteket hívják POV-nak, ahol az operatőr egyben az egyik szereplő is. Az operatőr úgy készíti a videót, mintha az ő szemén keresztül látná a néző az eseményeket, éppen ezért a kamerát tartónak elsősorban a nemi szerve látszik a képen, az arca viszont soha.

STD teszt, azaz Sexually Transmitted Diseases teszt (magyarul: szexuális úton terjedő betegségek tesztelése) – Olyan egészségügyi eljárás, melynek során nemi úton terjedő betegségekre végeznek el különböző tesztelési folyamatokat. Történhet vérvétellel, kenetmintavétellel, valamint kombináltan.

2024 TAVASZA

LONDON

Nézd meg az apját, torkozd a fiát!

Kedves Naplóm!

Imádom Londont! Mindig elképesztő élményekkel gazdagodom a városban.

Ezúttal egy hét alatt három különböző szállást is béreltem London-szerte. Egyrészt unalmas túl sokáig időznöm egy helyen, másrészt így a város különböző kerületeit is alaposabban felfedezhetem. A tourjaim során nekem fontos, hogy az éppen aktuális állomásomat is magamévá tegyem, el sem tudom képzelni, hogy egész végig a szobámban reszelgessem a körmömet, ahogy sok lány teszi.

Az új szállásom egy szupermodern, csinos és baromi drága hotel, ám akad vele egy apró probléma: a szobám extrém kicsi. Konkrétan akkora az egész, mint a hálóm Budapesten. Erre a néhány négyzetméterre zsúfolták be az ágyat, a kanapét, a teakonyhát és fürdőt. Közel sem ideális, mert egymagamnak még csak-csak elég, de a kliensek látogatásakor kissé szorongósan kényelmetlen lesz. Felmerül bennem, hogy kérjek szobacserét, aztán lebeszélem magamat róla, hiszen tilosban járva nem a legbölcsebb húzás reklamálni…

Csippan egyet a telefonom, Riad küldött üzenetet. Ő egy Párizsban élő, félig arab, félig francia kliensem. Jóval idősebb nálam, sármos vonásai alapján egykoron jóképű szívtipró lehetett. Roppant kedves férfi, mindig széles vigyorral és csillogó szemmel örül nekem. Időtlen idők óta nős, három egyetemista fiuk van, ő maga sikeres üzletember. Apuka egyetlen szépséghibája, hogy imádja a vonzó, fiatal nőket. Tudja, hogy szeretem a gasztronómiai kalandozásokat, ezért mindig más párizsi étterembe visz, közös vonásunk a desszertimádat. Szex tekintetében ő a vaníliát szereti, soha semmi ínyencséget nem kér, szóval semmi durvulás vagy perverzitás. Általában, azt követően, hogy kilegeltette rajtam az éhes tekintetét, néhány perc misszionárius után el is sül.

Arra számítok, hogy Riad a következő párizsi utam felől érdeklődik, de egészen más miatt keres. Látta, hogy Londonban tartózkodom, és éppen egy bájos nő társaságát kereső helyi barátjának szeretne ajánlani. Gondolta, megkérdezi, nyitott vagyok-e rá, mert akkor megadná a számomat neki.

Hát hogy a viharba ne lennék?! Mivel Riad a kliensértékelésemben nálam egy csillagos ötös, biztosra vehetem, hogy a cimborája is kellemes társaság lehet.

Nem telik sok időbe, és James üzenete megérkezik a telefonomra. A profilképe alapján máris kiszúrom, hogy ázsiai beütése van. Hát ez isteni! Imádom a távol-keleti férfiakat. Igazság szerint mindenevő vagyok, de tény, hogy a szívemben külön helyük van az ázsiai férfiaknak.

James kulturáltan fogalmaz, helyesen és lényegre törően ír: amennyiben nekem alkalmas lehet, már ma szeretne meglátogatni. Gyorsan felcsapom a kis naptáramat, és felajánlom neki a délután négy órát. Leütve.

Óraműpontossággal, briliáns mosollyal és finom illattal érkezik meg a dalia. Minden tekintetben lehengerlő férfi. Összpontosítanom kell, nehogy a földön koppanjon az állam a csodálattól. És aki ennyire észveszejtő, annak bizony igényei is akadnak: nem úszom meg kritikai megjegyzés nélkül a szűkös hotelszobát. De mit tegyek, igaza van, tényleg alig férünk el benne.

Emelkedett hangulatban váltunk néhány szót, aztán bevallja, annyi jót hallott rólam Riadtól, hogy alig bírja magát türtőztetni, azonnal ki akar próbálni. Na jó, legyen! A pöttöm fürdőszoba felé intve jelzem, szolgálja ki magát, addig én felveszek egy vadító piros csipkebodyt, amire egy áttetsző fekete köntöst húzok.

Hableánypózban elfekszem az ágyon, ami egyébként a szoba adottságaihoz képest egész nagy és pihe-puha. Ez legalább hozza a luxusérzést.

James derekára kötött törölközőben csatlakozik hozzám. A barátjához hasonlóan ő is elmúlt már ötven, ennek ellenére szép, gondozott és kívánatos a teste. Egyikünk sem habozik, vad csókolózással azonnal egymásnak esünk, amitől rögtön be is nedvesedek, minden porcikámban bizsergek. Kezemmel a törölközője alá nyúlok, és az összes sztereotípiára rácáfolva egy méretes, álló farokkal találkozom. Na, ettől még inkább begerjedek, alig várom, hogy a számba fogadhassam, és bő nyállal kényeztethessem. James viszont keresztülhúzza buja terveimet, a hátamra parancsol, én pedig engedelmeskedek az akaratának. Kicsatolja a body bugyirészét, és rögvest habzsolni kezdi a puncimat. Pont úgy használja a selymes nyelvét, ahogyan kell: mint egy igazi bamba marha! Tökéletes.

A jó nyalás ismérve többek között az, hogy a hatására alig várom, hogy végre megbasszanak. Amikor minden klappol, és berobban a kémia, az érzékszerveim sokkal élesebben reagálnak az ingerekre. Sóvárgóan éhes vagyok!

Miután végez a saját előételével, feltérdel az ágyon, és végre engedi, hogy én is megízlelhessem. Egy ilyen faroknak már a puszta látványa is brutálisan izgató: hosszú, vastag, egyenes, és nem utolsósorban kőkemény. Egyszóval: esztétikus. Úgy szopom, mintha az életem múlna rajta. Valósággal nyelem. Megőrülök ezért a férfiért.

Egy alapos mélytorkoztatást követően kihúzza magát a számból, és mintha ismerné az igényeimet, megfordít, hogy hátulról hatolhasson belém. Ha kemény baszásról van szó, a kutyapóz a kedvencem. Ennél egyszerűen nincs mámorosabb érzés. Állatias hangok szakadnak fel belőlem, nem vagyok ura önmagamnak, csak a kúráson kattogok, minden mást kizárva arra koncentrálok, hogy ezzel a tökéletes ázsiai farokkal kielégíttessem magam. És ez a férfi aztán bírja is a tempót, nem az a gyorstüzelő fajta. Ilyen az, amikor Isten olykor megajándékozza a nőket egy ideális szeretővel. Talán többet kéne imádkoznom.

A napom további része mámorban úszva telik. Kisimult és végtelenül békés vagyok. Éppen egy felkapott londoni étteremben vacsorázom, amikor James neve villan fel a telefonom kijelzőjén. Azt írja, hogy fantasztikusan érezte magát velem, és lenne egy szokatlan kérdése hozzám, amire nyugodtan válaszolhatok nemmel, de azért reméli, legalább átgondolom. A nagy felvezetéssel prezentált ötlet: meglátogatnám a saját otthonában őt és a fiát. Meggyőződése, hogy a gyereknek is át kell élnie egy ilyen minőségű kielégülést egy olyan kaliberű nővel, mint amilyen én vagyok.

Hogy tessék?

Először is, eleve nem vagyok híve a „házhoz szállításnak”. Való igaz, hogy tettem már kivételt, ha a kliens fotóiból, illetve a viselkedéséből fel tudtam mérni, mennyire igényes vagy tiszta. Jamesről személyesen is bőven kaptam benyomást, azok alapján a háza is rendben lehet. Ez pipa. De jöjjön a nagyobb gondom. Belefér-e az erkölcsi értékrendembe az, hogy ugyanazon estén, valamint helyen, apát és fiát egyaránt kielégítsem?

Rengeteg kérdés merül fel bennem, az első rögtön a kivitelezés. Ha például James otthona kicsi, akkor áthallatszódhat, ahogy éppen az apukával kefélek. És fordítva. Milyen az, ha az apuka hallja, ahogyan a fia nyögdécsel, miközben szopom? Milyen kapcsolat ez apa és fia között? Mert normálisnak sehogy sem tudnám nevezni, sőt, ez már erősen súrolja a betegesség határát.

Ugye nem azt akarja édesapa, hogy hármasozzunk? Vagy hogy egy légtérben történjen meg az aktus mindkettőjükkel?

Hogyan fizetne ki? Családi kedvezményt nem adok.

Kivel dugnék előbb?

Milyen párbeszédet folytatnánk a családi kanapén, mielőtt rátérnénk a lényegre?

Fantáziálgatással összekötött dilemmázásom közepette azon kapom magam, hogy elkezd izgatni ez a perverz és velejéig romlott helyzet. Nem tehetek róla, begerjedek. Akarom. Pláne, hogy apukába már belekóstolhattam, és ha a fia csak feleolyan finom falat…

James ötlete még éppen az erkölcstelenség és az istenkáromlás határán egyensúlyozik, végül édesanyám mondása segít ki a döntésben: ha valamit nagyon akarsz, azt szabad.

Akkor szabad!

Válaszolok Jamesnek, hogy benne vagyok, amire azonnal írja is a találka részleteit. Ha nem tojnak be addig, akkor holnap este ejtjük meg a dupla légyottot, és ígérete szerint apuka autót is küld majd értem.

Még ha mániám is az előre tervezés, úgy vagyok vele, ebben a kivételes esetben hagyok helyet a spontaneitásnak. Ráérek a helyszínen kimatekozni, amit ki kell. Nem szeretném, ha a pontosítási kérdések garmada elbizonytalanítaná perverz ötletében édesapát. Ahhoz túlságosan is ritka az ilyesmi. És ezt most én is szeretném a vad ösztöneimtől hajtva megélni.

Aha…

Izgatottan hajtom álomra a fejemet, de nehezen alszom el, mert a szándékaim ellenére mégis kattognak a fogaskerekek az agyamban. Próbálom elképzelni a lehetséges variációkat a holnapi randiról. Végül arra jutok, hogy tényleg csak egy dolog biztos: über szexinek kell lennem!

Az esti randin felül még nincsen konkrét programom aznapra, ezért reggel ébresztő nélkül kelek. Az órára pillantva konstatálom, még csak hét óra múlt pár perccel. Hol van még az este?!

Lefőzök egy kávét, és elindítok egy podcastet a női energiákról. Ezzel hangolódom és készítem fel magamat mentálisan az estére. Egy gyors zuhanyt követően betérek a hotel reggelizőjébe, ahol ráérősen állítom össze a napi programomat. Mivel izgalmi állapotban hajlamos vagyok túlpörögni, valamivel muszáj leterhelnem az agyam. Mi más lehetne alkalmasabb a figyelemelterelésre, mint egy klasszikus múzeumlátogatás? A reggelit követően még visszaszaladok a szobámba, összeszedem magam, majd elindulok a Tate Galériába. Londonban minden további nélkül használom a tömegközlekedést, sőt kifejezetten szeretem a tájékozódással járó kihívásokat.

A Tate-ben ezúttal is fantasztikus kiállítások várnak, egyikről sem akarok lemaradni, úgyhogy nincs kérdés, kombinált jegyet veszek. A műtárgyak és installációk közti bolyongás meghozza a várt hatást: stresszes rápörgés helyett csak kellemes, izgató érzésként gondolok mindarra, amit az esti randim ígér.

Késő délután visszametrózom a szállodámba, ahol szívélyes mosollyal üdvözöl a recepciós hölgy. Ha tudná, hogy mire készülök, vajon irigykedne, vagy szégyentelen kurvának gondolna?

Amint becsukódik mögöttem a hotelszobám ajtaja, levetem magam a kanapéra, és úgy döntök, szusszanok egyet. Ébresztőt állítva adok magamnak bő két órát a töltődésre.

Este hatkor ébredek. Azonnal kell egy kávé!

A készülődéshez emberi beszéd helyett ezúttal zenére vágyom. A tévé távirányítójáért nyúlok, és kikeresem az igényeimnek legmegfelelőbb csatornát: a Fashion TV-t. A Fashion TV egy életérzés – tudja, aki tudja. Miután elkortyolom a kávémat, vizet engedek a kádba. Bőven locsolok bele tusfürdőt, mert jó habosan szeretem. Miközben a forró vízben simogatom magam, Jamesre gondolok. Aztán a fiára. Vajon milyen lehet a srác? Olyan finom, mint az apja? Két adonisz használja majd ma este a testemet? Szinte hihetetlen.

Akkurátusan megborotválkozom, leradírozom a bőröm, hajat mosok, majd a kádból kiszállva testolajjal kenem be magamat. Mindenütt.

Hajamba laza hullámokat sütök, ezt követi a smink. A szokásosnál füstösebbre festem a szemem, legyen csak kurvás, éhes vadmacska tekintetem. Egyébként is ez a szabály: nappal visszafogott, üde smink, este viszont erőteljesebb, szexisebb.

Az illatokról sem feledkezem meg, egy igazi klasszikust, az általam csak „escortillatnak” nevezett parfümömet választom: Carolina Herrera – Good Girl Blush. Valamiért megvesznek tőle a férfiak, pedig iszonyatosan giccses, már-már bohózatillat, ám ha ez kell, legyen. Mindent az urak öröméért, nem igaz?

A fehérneműn hosszan töröm a fejem, nem tudok dűlőre jutni. Fekete vagy pink legyen? Csipkés vagy áttetsző? A feketével nem lehet mellélőni, imádják a pasik, de közben olyan unalmasnak, snassznak vélem. Végül biztosra megyek, egy áttetsző fekete szettre esik a választásom. Egyébként csoda szép darab, szó se róla, csak én mindig valami nagyon extrát szeretnék villantani, és túlgondolom.

A ruhát már tegnap este kiválasztottam: egy térdig érő fekete hosszú ujjú ruha, mérsékelten kivágott dekoltázzsal. Inkább elegáns, mintsem kihívó, ebben akár színházba is elmennék. Hozzá zárt orrú, magas sarkú szandált húzok, ami hatásában olyan, mint egy fekete lakkcipő.

Amikor elkészülök, írok Jamesnek, hogy küldheti értem az autót. Egy fekete C osztályos Mercedes-AMG jön értem, helyet foglalok a hátsó ülésen, és már gurulunk is az éjszakába.

Egy igazán impozáns környékre érkezünk, egészen pontosan a Belgravia negyedbe. Egy óriási háznál tesz ki a sofőr. Fehér, klasszicista épület – legalábbis az alapján, amennyit a sötétben látok belőle.

Épp elkezdem pötyögni a telefonomon Jamesnek, hogy megérkeztem, amikor a bejárati ajtót kitárva megelőz. Széles mosoly kíséretében invitál be az otthonába.

A berendezés láttán tátva marad a szám.

Micsoda luxus!

Gyönyörű bútorok, harmonikus színek, kellemes illatok és hangulatfények. Gyanítom, hogy mindez nem édesapa, hanem egy megasztár lakberendező érdeme lehet. Őszintén megvallva nem számítottam ennyire grandiózus otthonra. Roppant kellemetlen felidéznem, hogy tegnap egy parányi hotelszobában láttam vendégül Jamest.

– Tetszik? – kérdezi tőlem.

– Gyönyörű otthonod van – felelem elismerő bólogatás kíséretében.

– Fáradj beljebb, kérlek! – mutatja az utat a terebélyes kanapék felé James.

A cipőt nem kell levennem, aminek örülök, mert a nők szettje úgy teljes, ha a cipő rajtuk marad. Helyet foglalok a kanapétenger egyikén, és körbepásztázok a helyiségen. James fiát sehol sem látom. Remélem, hogy nem szállt inába a bátorsága, mert akkor csalódott leszek.

James egy másik helyiségből, a térben duruzsoló jazz-zenét túlkiabálva kérdezi, hogy szeretem-e a pezsgőt. Visszakiáltok, hogy naná, ma iszom.

Három pohárral tér vissza, amit biztató jelnek ítélek.

Közel hajol hozzám, és mintha egy bizalmas titkot osztana meg velem, suttogva vázolja fel, hogyan képzelte el az estét. A terve szerint lehívja közénk csevegni a fiát, iszunk pár korty pezsgőt a lazuláshoz, majd a fiával kezdjek. Miután végeztem vele, menjek át őhozzá. Nincs kivetnivalóm. Elöljáróban még annyi információt kapok, hogy a srác szégyenlősebb, visszahúzódóbb személyiség. Hát ez érdekes lesz! Most már fogalmam sincs, mire számítsak, de alig várom, hogy láthassam James fiát.

Apuka felkapja a telefonját, a fiát tárcsázza, szórakozottan közli vele, hogy legyen kedves lefáradni, ugyanis vendégük van.

Néhány perc elteltével egy lift zúgó hangját hallom. Ezek szerint akkora a ház, hogy a családtagok nem is lépcsőn közlekednek benne.

Végre besétál a nappaliba James fia, Dean.

Szemtelenül fiatal, nyúlánk, vézna, babaképű, félvér srác. Nagyon remélem, hogy húszéves legalább elmúlt. Kézfogással mutatkozunk be egymásnak. Jól nevelt fiúnak tűnik, ami imponál. Az apja közelében foglal helyet. Piszkálja a haját, simogatja a térdét, egyértelműen zavarban van.

James emeli a poharát, hogy koccintsunk egy nem mindennapi estére. Azon, hogy rendhagyó ez az alkalom, nem lehet vitatkozni, aláírom.

A társalgást James vezeti, és már-már kínosan hosszan dicsér, hogy milyen szép és intelligens vagyok, mintha egy terméket próbálna rásózni a fiára. Dean készségesen bólogat apuka szavaira. A helyzet semmiképpen sem organikus, a fiú is feszeng, én is feszengek. Én elsősorban azért, mert kétségeim vannak afelől, hogy Dean akarja-e ezt az egészet. Most inkább tűnik úgy, hogy nem mer nemet mondani az apja vad ötletére.

Ha eddig nem lett volna kellően kínos a mi kis hármasunk, édesapa rátesz még egy lapáttal, amikor a külsőmet követően a szexuális tudásomat kezdi méltatni. Esküszöm, azt kívánom, bárcsak megnyílna alattam a föld, és jó mélyre süllyednék.

Szerencsére James hamar észreveszi, hogy túltolja, és a továbbiakban megkímél minket. Utunkra enged.

– Jó szórakozást, fiam! Aztán nekem is hagyj valamit Kiarából, nem elfogyasztani őt egészben! – hagyják el James száját ezek a fertelmes mondatok.

Szerencsére Dean fürgén pattan fel a kanapéról, én pedig követem őt. James még utánam kurjantja, hogy melyik emeletre és szobába menjek, amint végeztem Deannel.

Beteg.

Deannel a lift előtt várakozunk, mindketten zavarban vagyunk. Törekszem rá, hogy oldjam a feszültséget, de nincs könnyű dolgom.

A lifttel három emeletet megyünk felfelé. Dean bevezet az egyik szobába, ami biztosan nem az övé. A helyiség inkább tűnik egy általában üresen álló vendégszobának, semmint élettérnek, de én ezt nem bánom.

– Nem tudom, hogy most mit kéne csinálnom – néz rám kínlódó mosollyal Dean. – Sosem voltam még ilyen helyzetben, úgyhogy biztos béna leszek, előre is bocsi ezért.

– Dehogy, ne butáskodj, ez nem erről szól – nyugtatgatom, és közben azon szűkölök, hogy az „ilyen helyzet” alatt ugye nem alapvetően a szexet érti? Ugye nem én, és nem ebben a helyzetben fogom elvenni ennek a fiúnak a szüzességét?

Kézen fogom, és az ágyhoz vezetem. Egymás mellé ülünk. Egyik kezemmel a hátát cirógatom, úgy mondom neki:

– Itt most az a fontos, hogy te érezd jól magad. Lazíts, és élvezd a pillanatot!

Nehezen oldódik, és én kezdek erre ráfeszülni. Cikáznak a gondolataim. Mitévő legyek? Nem akarom ráerőszakolni magamat a fiúra. Eközben az sem kizárt, hogy tényleg csak visszafogott, és nekem kell irányítanom őt. Próbálok közelebb kerülni a válaszhoz, puhatolózom, hogy merre induljunk, de beszélgetni sem egyszerű vele. Borzalmasan suta a helyzet.

Végül arra jutok, hogy nem Kiara Lord szopása a legrosszabb, ami egy fiatal sráccal történhet. A tettek mezejére lépek. Megkérem, hogy tegyen egy nagyobb párnát a háta mögé, majd a könyökére támaszkodva kényelmesen dőljön rá, és csak figyeljen engem.

Engedelmeskedik.

Lehet, hogy csak némi iránymutatás kell ide.

Deannel szemben, az ágy végénél állva lassan elkezdek megszabadulni a ruháimtól. Rövidesen csupán a fekete fehérneműmet viselem. Látom az arcán, hogy tetszik neki a látvány, még egy bókra is felbátorodik.

Haladunk, fiam!

Igyekszem kedvesen mosolyogva még lassabban tekeregni, kelletni magam előtte. Leveszem a melltartómat, és immár egy szál tangában, négykézláb kúszok hozzá az ágyon. Megsimítom az arcát, majd lefelé haladok. A ruháján keresztül végigsiklok a mellkasán, a hasán, végül rámarkolok a szerszámára. Legnagyobb meglepetésemre áll, mint a cövek. Miközben a farkát ingerlem, szájon csókolom. Kéjes sóhajjal reagál.

Azt hiszem, sínen vagyunk, sikerélményem van, ami tovább hergel. Dean mellé térdelve letolom a bugyimat, kecsesen kibújok belőle, majd a fiú elé mászom, hogy megkóstolhasson. Beleborzongok, amikor hozzám ér a selymes nyelve. Ugyanolyan, mint az apjáé. És ekkor helytelen, sőt velejéig romlott gondolatok hada támadja meg az agyamat. Olyanok, mint hogy apa és fia egyszerre nyalhatnának, majd felváltva dughatnának hol így, hol úgy. Szégyellem magam a dekadens vágyaim miatt, de képtelen vagyok utálni őket. Borzasztóan felizgatnak a magam elé képzelt képek.

Dean díjnyertesen nyal. Hol tapasztalhatta ki ezt ennyire fiatalon? A testem kezd felhevülni, és többet kíván. Utasítom, hogy használja az ujjait. Óvatos, félénk fiú lévén lassan ujjaz. Finom. Nem is kell hevesebben. Olyan szögekbe mozgatom a csípőmet, ami nekem jólesik.

Amikor kiélvezkedtem magam, lemászom Dean arcáról, és a szétterpesztett lábai közé térdelek. Közös erővel lehámozzuk róla a farmerjét, majd a feszülős bokszer következik. Büszke lehet az apjától örökölt nagy és szép faszára, amely csak arra vár, hogy elnyeljem.

Az ágyra hasalok, és már-már kínzó lassúsággal kezdem el nyalogatni a vesszőt, aztán finoman szopogatom a golyóit, végül apró csókokat lehelek a makkjára. Rengeteg előváladéka van. Végig Dean szemébe nézek, szinte könyörög a tekintete.

– Szeretnéd, ha egy pornós kurva módjára leszopnálak? – teszem fel neki a szemérmetlen kérdést.

Heves bólogatással felel. Hogy bemelegítsem a torkomat, tempósan kezdem el szopni a farkát. Bő nyállal kényeztetem, majd – számára váratlanul – egészében eltüntetem a méretes testrészt. Hangosan fuldoklom, a szememből ömlik a könny. Ilyenkor jövök rá, hogy én ezt mennyire imádom csinálni. Egyszerűen megszűnik körülöttem a világ, csak a szexre fókuszálok. Eláraszt az eufória.

És édesapa szeme fénye mindettől teljesen kikészül. Nyögések és hangos sóhajok váltják egymást. Nem kérdés, hogy máris közel jár, nekem pedig eszem ágában sincs megállítani, ha most akar elélvezni, ám legyen.

Levegőért kapkodva megkérdezi, hogy a számba élvezhet-e, amire kaján mosollyal, egyenesen a szemébe nézve utasítom:

– Lődd tele!

Ekkor vagy felbátorodik, vagy képtelen uralkodni az ösztönein, de elkezdi kúrni a számat, majd néhány lökéssel később hatalmasat élvez. Nem jellemző rám, hogy lenyeljem, de úgy érzem, rossz élményt hagynék a félénk fiúban, ha kiköpném magamból.

Dean már-már remegve terül szét az ágyon, levegőhöz is alig jut, de máris bocsánatért esedezik azért, amiért nem dugott meg. Egy kedves mosollyal nyugtázom, hogy ezzel az égvilágon semmi baj nincsen, majd legközelebb.

Nem akarom hosszúra nyújtani, ezért a felnyalábolt ruháimmal az egyik kezemben, egy gyors, féloldalas öleléssel letudom a búcsúzkodást.

Viszlát, Dean!

Meztelenül várom a liftet, hogy az első emeletre ereszkedjek apukához. Megfordul a fejemben, hogy illene lezuhanyoznom, vagy legalábbis kiöblítenem a számat, de egy szemérmetlen hang azt suttogja, hogy erre semmi szükség. Apuka egye meg, amit kifőzött magának.

Kopogok James ajtaján, aztán rögtön be is kukkantok. Ez is vendégszoba lehet, majdnem ugyanolyan, mint amelyikben Deannel voltunk. Apuka teljes nyugalomban újságot olvasgat az ágyon.

Hát, ez zseniális!

– Mit olvasol? – kérdem szórakozottan.

– A Financial Timest – feleli mosolyogva James. – Gyere, ülj mellém!

Helyet foglalok, és árgus szemekkel figyelem, milyen reakciót vált ki belőle a csapzott külsőm és a valamelyest elfolyt sminkem. Miközben érzékien beletúr az összeborzolt hajamba, cinkos mosollyal érdeklődik:

– Na, milyen volt?

Rövidre zárva annyit felelek, hogy a fia úriemberként viselkedett, ugyan nem szexeltünk, de orálisan kielégítettem, és azt hiszem, élvezte.

– És hova élvezett a fiam? – érdeklődik James fülledt tekintettel.

– A számba – felelem.

Nem kell neki ennél több, hogy magához húzzon, és a nyelvét kérlelhetetlenül a számba tolva megcsókoljon.

A rohadt perverz mindenit!

Csókolja, sőt mi több, falja a fia spermájával telelőtt számat. Teljességgel romlott és bűnös dolognak gondolom ezt, de basszus, annyira beindulok tőle, hogy máris csatakos a lábam köze. Hevesen csókolózunk. James közben egyik kezével a mellemet, másikkal a fenekemet markolja. Én a nadrágján keresztül kitapintom az óriás farkát. Aztán egy óvatlan pillanatban mindkét kezével új terepre téved: egyikkel megragadja a nyakamat, a másikkal ujjazni kezd.

Hatalmas hullámokban érkezik a kéj, minden sejtemet elárasztja. A nirvánában érzem magam.

James egy erőteljes lökéssel a hátamra dönt. Leszáll az ágyról, és valósággal leszaggatja magáról a ruháit, majd ugyanazt csinálja, amit én a fiával: fölém térdel. A fejem fölé emeli a karjaimat, ott összefogja a csuklóimat, és kőkeményen szopatni kezd az óriás farkával.

– Milyen gyönyörű vagy – nyögi. – Hozz gumit! Most úgy megbaszlak, mint még soha!

Gyorsan kikapok egy nagy méretű óvszert a táskámból, felhúzom rá, és engedelmesen bepucsítok kutyapózban. Lassan, egészen tövig tolja belém magát. Majd megismétli. Aztán újra. Így játszik velem egy ideig. Mindketten odáig vagyunk. Végül, ahogyan azt vártam és reméltem, izomból elkezd pumpálni. A bőrömbe mélyesztett ujjakkal erősen fogja a csípőmet, és csak kúr…

És kúr…

És kúr…

Egyik kezét felszabadítja, a szám szélébe akasztva használ tovább úgy, ahogy csak akar.

Felpattan az ágyról, majd pozitúrát cserélve a karomnál fogva a falhoz ráncigál, nekinyom, és állva kúr tovább. Ez az egyik abszolút kedvenc pózom. Ösztönös és állatias. Bár tény, hogy ez nagy farkat igényel, ami jelen esetben bőven rendelkezésre is áll.

Aztán utasít, hogy feküdjek a szőnyegre. A combjaim közé térdelve nyársal fel. Ezúttal az égnek emelt lábaimat fogja össze. Nyalogatja a lábfejemet. Az ujjaimat szopkodja. Te jó ég! Nagyon finom.

– Gyorsan, térdelj fel, bébi! – utasít határozottan, és kiszakadva belőlem lerántja magáról az óvszert. – Nyisd a szád!

Követem az utasítását.

Párat ránt még a farkán, majd egy hatalmas üvöltéssel szétlövi az arcomat. Beterít. A számra bőven, bele viszont alig megy belőle valami.

Nevetve, lihegve leborul mellém a szőnyegre, majd egy csókot ad a számra, amin már meg sem lepődöm. Miután megpihent, elindul a szobából kifelé, és int, hogy kövessem. A fürdőszobába vezet, ahol két tusolót is kialakítottak. Azt mondja, nyugodtan készüljek, nem kell kapkodni, találkozzunk a nappaliban. Élvezem a forró vizet a testemen, az arcomra is engedek belőle, mert jócskán van mit lemosni róla, és a szétfolyt sminkből sem árt leszednem. Valamelyest szalonképes állapotba rendezem magamat, a hajamat lófarokba kötöm, majd miután felöltözöm, lemegyek a nappaliba.

James a kanapén üldögélve vizet kortyolgat, engem is megkínál egy üveggel, amit örömmel elfogadok. Váltunk pár szót, szokásához híven agyondicsér, nem is tudom hova tenni ezt a sok bókot, de azért nem ellenkezem. Biztosít arról, hogy részletekbe menően kifaggatja majd a fiát az élményéről. Végezetül hív nekem egy autót, majd átnyújtja a vaskos borítékot.

– Köszönöm, Kiara! Bámulatos vagy. Várom, hogy újra találkozzunk! – búcsúzkodik.

Egy szoros öleléssel enged utamra.

A taxi hátsó ülésén előveszem a táskámból a borítékot. Több van benne, mint amire számítottam, és ettől még kielégültebben nyugtázom ezt a szürreális estét. Ez egy fergeteges élmény volt, rengeteg őrült érzelemmel megspékelve. Ilyenkor érzem igazán azt, hogy élek.

„Még nem láttam az arcát, de már belehabarodtam”

A Kiara Lord erkölcstelen randevúi megjelenése után néhány hónappal ültünk le egymással átbeszélni, mi történt a kötet elvarratlan szálaival.

Kiara ezúttal már az új lakásában fogadott. Az első könyvben még csak tervezgette a vásárlást, végül meglépte, és a rózsadombi albérletéből egy saját belvárosi otthonba költözött. Továbbra is a macskáival él.

Szereted az új lakásodat? Milyen a belvárosban élni? Azért is kérdezem, mert voltak ezzel kapcsolatban fenntartásaid.

Nagyon szeretem. Felújítva vásároltam, már úgy is kifejezetten tetszett, ettől függetlenül úgy döntöttem, mégiscsak átalakíttatnám egy belsőépítész lakberendezővel. Szinte mindent lecseréltünk, most már teljesen az én ízlésemre formált. Utólag visszagondolva feleslegesen szorongtam a Budáról Pestre költözéstől, sőt, ez életem egyik legjobb döntésének bizonyult. Konkrétan beleszerettem a pesti oldalba. Érdekes egyébként, hogy a mai napig vannak rémálmaim a költözéssel kapcsolatban. Azokban mindig Budán lakom az albérletben, de már készülök elköltözni az új helyre, ám mindig közbejön valami. És általában a családom az, akik akadályoznak. Aztán boldogan ébredek, amikor rájövök, hogy már ebben a lakásban élek, ami, teszem hozzá, nagyon csendes. Itt sokkal kevesebb zajt kell elszenvednem, mint a menőnek tartott budai apartmanban. Igaz, most nem a legimpozánsabb környéken lakom, de nem is a nyolcadik kerület bugyraiban. Nekem az a fontos, hogy a házon belül milyen a hangulat, és jó a lakóközösség, biztonságban érzem magamat. Úgyhogy ez azt támasztja alá, hogy igenis jó, amikor a belső hangunkra hallgatunk ahelyett, hogy mások félelmeit vennénk magunkra. Ez persze nem jelenti azt, hogy itt akarok megöregedni. Szeretnék még egy lakást venni, vagy majd ezt eladni, és helyette átköltözni a kedvenc utcámba a Diplomatanegyedben. De nem is a státusz miatt, hanem mert egyszerűen jó hangulata van annak az utcának. Ez is Pesten van, Budára eszem ágában sincs visszaköltözni, őszintén szólva semmi nem hiányzik onnan.

Azt mondod, hogy szeretnél majd még egy lakást vásárolni. Valójában az a harmadik lenne, mert néhány hete már a másodikat is megvetted. Igaz, az nem a Diplomatanegyedben áll…

Maradt keretem, és azon gondolkoztam, mibe fektessem be. Végül úgy döntöttem, hogy még egy ingatlan lenne a legjobb választás. A nyolcadik kerületben találtam egy gyönyörűen felújított kis lakást. Tényleg egy kis ékszeres doboz, az más kérdés, hogy én soha nem költöznék arra a környékre. Bérbe adom. Egy egyedülálló ázsiai lány él most benne.

Fontos szempont volt, hogy nőnemű legyen a bérlőd?

Egy dologban biztos voltam: kisgyermekes családnak nem akarom kiadni. Egyszerűen nem akarok belesétálni egy olyan helyzetbe, hogy a szülők nem fizetnek, de a törvényi szabályozás alapján, a gyerek miatt nem tudom őket kitenni. A méretéből kifolyólag a lakás egyébként egy embernek ideális, legfeljebb egy szerelmespárnak. Fotó alapján is szelektáltam, aki a kép alapján szimpatikusnak tűnt, annak megmutattam a lakást. Viszonylag gyorsan ráakadtam egyébként a bérlőmre, aki a két macskájával költözött be.

Ha már kisállatok. Nem tudok elmenni amellett, hogy a három macskafiad helyett már csak kettő van. Mi történt Kuszájjal?

Kuszáj tizenkilenc évesen, néhány hete itt hagyott minket. Az utolsó előtti estéjén már nagyon nehezen vette a levegőt, de közben békés volt, velem aludt, ahogy mindig. Másnap reggel továbbra is nehézkesen lélegzett, majd arra lettem figyelmes, hogy befeküdt a macskaalomba. Szóval nem vécézni volt, hanem elfoglalta a végső nyughelyét. Mivel édesanyám macskatenyésztéssel is foglalkozott, láttam hasonlót korábban.

A macska elvonul meghalni.

Igen. A macska valahogy tudja, hogy mikor van vége az életének, és akkor elvonul. Tudtam, hogy nagy baj van, de lesokkolt, hogy ez most tényleg megtörténik? Gyorsan kiszedtem az alomból, beraktam a hordozóba, és elrohantam vele az állatkórházba. Ott kellett hagynom egész napra, majd éjszakára is, hogy kezeljék, és megfigyelés alatt tartsák. Bíztam benne, hogy megmentik. Sőt, biztos voltam benne, hiszen Kuszáj nem halhat meg. Este még beszéltem a doktor úrral, biztatónak tűnt a hangja. Másnap korán ébredtem, nyitáskor már telefonálni akartam az állatkórházba, de megelőztek. Rögtön azzal kezdték, hogy nagyon sajnálják, de…

Én is sajnálom.

Mérges vagyok magamra, amiért bevittem a kórházba, és nem hagytam, hogy itthon, nyugalomban, mellettünk halhasson meg. Ehelyett egy ketrecben volt egyedül. Ráadásul úgy halt meg, hogy megtelt a tüdeje vízzel. Bele sem merek gondolni, milyen halál lehet ez. Az lett volna az ideális, ha megmondják, kevés esélye van a túlélésre, és a végső szenvedés helyett békésen elaltatjuk. Úgy, hogy ott vagyok mellette végig, és nincs egyedül. Baromi szar, hogy egészen kölyökkorától velem élt, felelős voltam az életéért, és igazából el sem tudtam búcsúzni tőle. Aztán rögtön ott volt a következő kérdés: mi legyen a testével? Az állatkórház segített elintézni a hamvasztást, itt vannak a maradványai egy kis porcelánurnában.

Maradnak a fiúk ketten?

Erre a kérdésre most nem tudok válaszolni. Nem hiszek a hosszan elnyúló gyászban, hiszen józan ésszel belegondolva, miért szomorkodjak, ha neki már nem rossz, nem fáj semmi? Teljes élete volt, és nem fiatalon, valami váratlan betegség következtében halt meg, hanem lejárt a természetes ideje. Viszont most még nehéz, és valahogy nem tartanám helyesnek, ha ennyire frissen azon gondolkoznék, akarok-e utána még egy macskát. Most ketten vannak, rájuk koncentrálok.

Szeretnék kérdezni tőled az első naplóbejegyzésed kapcsán, de előtte kíváncsi lennék arra, milyen fejleményekről tudsz beszámolni az első könyv szereplőivel kapcsolatban. Azt hiszem, hogy az olvasókban a legmélyebb nyomot Tortamalac hagyhatta. Kommunikáltál vele azóta? Ott csatlakoztunk le a történetről, hogy a traumáid miatt nem akarod neki visszafizetni a pénzt.

Képzeld el, találkoztam vele. Sőt… Várj, kezdem az elejéről. Mielőtt elkezdtem volna fogyni, visszamentem Brüsszelbe egy tourra. És váratlanul megkeresett Tortamalac, aki ugye nem is ott él…

Csak úgy mellékesen megjegyzem, vicces, hogy a fogyásod olyan lett, mint egy időszámítási origópont. Van előtte és utána. De a lényeg: hogy tudott megkeresni? Nem tiltottad le?

Nem tiltottam le.

Több okból kifolyólag adtam neki egy második esélyt. Az első ok az, hogy nem baszogatott tovább a pénze visszafizetésével. Amit egyébként szerintem is jogtalanul tettem el, hiszen nem töltöttem vele az éjszakát.

De kárpótolt a rémálomért, akkor ezt mondtad.

Igen, de annak ellenére is van lelkiismeretem, hogy olykor szeretem elrejteni. A másik ok, amiért találkoztam vele, már kézzelfoghatóbb. Amikor bejelentkezett, mondtam neki, ha szeretné, hogy egyáltalán fontolóra vegyem a második találkozást, annak ára van. Mégpedig egy Tom Ford szandál. Azt felelte, hogy ez teljesen érthető, és ő ennek eleget fog tenni, úgyhogy legyek szíves elküldeni, melyik az a szandál, amelyikért a szívem fáj. Elküldtem neki, és hát megvette a disznaja. Mondtam, hogy akkor várom Brüsszelben a randira.

Tehát nem küldetted el vele futárszolgálattal, hanem belementél a találkozóba.

De leszögeztem, hogy ezúttal szó sem lehet semmi együtt alvós buliról. Egy háromórás randit egyeztettünk. Átutazott Amszterdamból Brüsszelbe. Ezeknél a hosszú találkozóknál az első óra azért inkább kajálós, beszélgetős. Örültem, mert így legalább fel tudtam mérni a terepet, hogy aznap éppen mennyire beszámítható. A hotelem éttermébe mentünk. Megint eljátszotta, hogy ő amúgy nem egy éhes típus, nem eszik sokat. Egyébként tényleg csak csipegetett, miközben én azért rendesen ettem. A szandál már nála volt, láttam a dobozt, oda is adta a kajánál, és egyébként teljesen normálisan viselkedett. Kérdezgettem mindenféléről. Dicsekedett, hogy nagyon jól halad a munkahelyi ranglétrán, és azon gondolkodik, hogy kiköltözik Amerikába. A cégen belül ott is tudna dolgozni. Nem akartam mondani, hogy ott aztán neki befellegzett. Rászabadul az amerikai gyorskaja, és akkor vége a dalnak. Szerintem már így is élet-halál között lebeg. Ült ott előttem, és nyugalmi állapotban is dőlt róla a víz, teljesen átizzadt. És hozzátenném, az egy dolog, hogy én mit gondolok róla, de ilyenkor azzal is meg kell küzdenem, hogy a körülöttem levő emberek mit gondolnak rólunk. Mert Tortamalac tényleg morbidan elhízott. A pincér is zavarban volt, nem tudta hova tenni ezt a párosítást.

Te akartál vele beülni és kajálni, hogy teljen az idő… Valamit valamiért. Letelt az egy óra, hogyan folytatódott a találkozótok?

Felmentünk a szobámba. Tortamalac nagy szakértéssel körbetáncolta és megszakértette a helyiséget, mindent alaposan megvizslatott, és kifejtette, hogy mi miért szar, és hogy lenne jó. Ráhagytam. Elküldtem fürdeni. Már amikor nekivetkőzött, éreztem azt a kegyetlen bűzt. Azt a pállott, rothadó, felfekvéses bőrszagot, amit sajnos mindmáig fel tudok idézni az orromban. Hasonló esetekben felszínes levegővétellel tompítok, és most szerencsére a szandál is ott volt vigaszajándékként. Gyorsan kicsomagoltam, fel is vettem. Közben kitántorgott az a malac, és felbaszódott az ágyamra, ami azért különösen gusztustalan, mert nekem utána ugye abban kell este aludnom.

Mit kért a szolgáltatásaid közül?

Előre jelezte, hogy valamilyen szerepjátékot szeretne. Kiderült, konkrétan azt akarta, hogy erőszakoljam rá magam. Mármint, játsszam el, hogy én nagyon akarok vele baszni, de ő ellenkezik, próbál levakarni magáról. Nos, az ellenkezés nála leginkább erőtlen jajgatásban merült ki. Nagyon rossz állapotban volt egyébként, háton fekve is hörgött. A csöcsei két oldalra szétterülve lógtak. Aztán ott volt az a bélzet… Végig azon gondolkodtam, hogyan fogok egyáltalán hozzáférni a farkához. Szóval amennyire csak lehetett, húztam az időt, nyomtam a vakert. De azt sajnos nem tudtam megakadályozni, hogy az orrfacsaró testszaga betöltse a szobát. És ebben a hotelben nem lehetett kinyitni az ablakokat. Ilyen helyeken csak úgy tudok szellőztetni, hogy miután elmegy a vendég, kinyitom az ajtót, és legyezek vele.