KISS VIKTÓRIA

NYARALÁS
EXTRÁKKAL

Copyright © Kiss Viktória, 2021

© Erawan Könyvkiadó, 2021

A kiadó elérhetősége a Facebookon:

www.facebook.com/ErawanKonyvkiado

Webshopunk, ahol kedvezmények
és könyvcsomagok várnak:

https://erawan.hu

Felelős kiadó: Fejős Éva

Olvasószerkesztő: Csaba Orsolya

A kéziratot gondozta: Lőrinczi Ágnes

Borítóterv, tördelés: Müller Péter

Borítókép: shutterstock.com

Elektronikus formátum:
Békyné Kiss Adrien

ISBN 978-615-6269-29-4

1.

Abigél erre a napra várt, amióta gyakornokként betette a lábát a céghez. Megkapta az egyik kiemelt ügyfél válóperét: Rozsnyik Béla az előkelő huszonnyolcadik helyet foglalta el a száz leggazdagabb magyar névsorában.

Az izgatottság miatt csak egy citromos keksz csúszott le Abigél torkán a reggeli kávé mellé. Addig ismételgette a tükör előtt a mantráját, amíg meggyőződésévé nem vált. „Tehetség és tetterő ma minden akadályt legyőz!” – sulykolta magába, miközben kuszán göndörödő tincseit vasalta. Gyakorlott mozdulattal helyezte be ezüstszürke kontaktlencséit.

Egyszerre lépett be az irodaház forgóajtaján a főnökével. Temesvári igazi úriemberként előreengedte, de közben nem mulasztotta el emlékeztetni a kötelezettségeire.

– Aztán ne okozzon csalódást, kollegina! Személyesen ajánlottam Rozsnyik barátomnak, mint cégünk ifjú titánját.

– Nincsenek kétségeim a végkimenetel felől. Az igazságügyi szakértő megerősítette, hogy a nő alkalmatlan a felügyeleti jog gyakorlására. A házasság óta alig dolgozott, de most elzárjuk a pénzcsapot.

Temesvári közel kétméteres magasságával rohamtempóban szelte át az aulát. Abigélnek jócskán szednie kellett a lábát, hogy lépést tartson vele. Körömcipőjének kopogása sorozatos kalapácsütésként verődött vissza a fényes márványpadlóról.

– Ez esetben elkezdhet gondolkodni rajta, hogy mire költi a bónuszt. Nyűgözzön le, és beszélhetünk az előléptetésről – mondta a férfi, miközben elégedetten bólintott.

– Köszönöm a lehetőséget! Mindent megteszek – rohant mellette a lány.

Abigél a lépcsőhöz érve lassítani kezdett, ám a főnök ráförmedt.

– Ugyan, hagyja ezt a fitneszőrületet. A liftben beszámolhat a stratégiájáról. Majd otthon lépcsőzik, ha edzeni akar!

Abigél felkavarodott gyomorral követte Temesvárit. Enyhe klausztrofóbiával küzdött, ezért nem szívesen használta a felvonót. Fel sem merült benne, hogy kimentse magát, a társaság nem nézte jó szemmel a gyengeséget. Az acél fémlapok könyörtelenül bezárultak mögötte, aztán a szerkezet alig hallható búgással mozgásba lendült. A nő remélte, hogy nem állnak meg minden szinten, és gyorsan feljutnak a nyolcadikra.

Elfojtott sóhajjal sorolta a bizonyítékokat, aztán egyszer csak minden elsötétült. Enyhe döccenést érzett, majd semmit. A villany szinte azonnal visszakapcsolódott, ám a lift megrekedt félúton a negyedik és az ötödik emelet között.

– Halló, azonnal kerítsék elő a gondnokot, nem érek rá itt szobrozni – dörrent bele Temesvári a hívóba.

– Nyugodjon meg, uram, megtettük a szükséges intézkedéseket – válaszolt egy hűvös női hang. – Az átmeneti áramkiesés zavart okozott a rendszerben, de a szakemberek már dolgoznak a probléma megoldásán.

– Inkompetens egy banda – zúgolódott a férfi, miközben Abigél felé fordult. – Lefogadom, hogy még csak nincs is itt senki.

A nő sápadt arccal fohászkodott magában, hogy ne a főnökének legyen igaza. Kétségbeesetten igyekezett titkolni a rosszullétét. Rásandított Temesvári óriási orrlyukaira, amelyek porszívóként szippantották el előle az éltető levegőt. Az oxigénmolekulák csak fogytak és fogytak.

Miközben Abigél émelyegve szuggerálta a kijelzőt, Temesvári tovább dohogott.

– Örülhetünk, ha egyáltalán elérték a karbantartókat. Akárhányszor beléjük botlom, az udvar legeldugottabb sarkában bagóznak.

– Szerintem ilyenkor nem is őket hívják, hanem a lift üzembentartóját. – Abigél elszörnyedt, ahogy kiejtette a szavakat.

– Na, még csak az kellene! Akkor aztán itt tölthetjük a fél délelőttöt.

– Az nem lehet. Nekem kilenckor tárgyalásom van! – kiáltott fel Abigél, egy pillanatra megfeledkezve a hányingeréről.

– Egyáltalán mit keres itt? Nyolc tizenöt van, egyenesen a bíróságra kellett volna mennie.

– A tárgyalás előtt át szerettem volna nézni az aktát, és a benti gépemen kényelmesebb.

– Imádkozzon, hogy időben kiszedjenek minket! Nem küldhetek oda senkit, aki nem ismeri teljes mélységében az ügyet.

Ezzel Abigél is egyetértett. Nem voltak illúziói afelől, mi történik, ha elkésik, és kivívja a bíró ellenszenvét. Temesvári nem elégedne meg azzal, hogy kirúgja, ellehetetlenítené az egész fővárosi jogászközösség előtt. Miközben a sötét kilátásokon töprengett, egyszer csak megrándult valami. A lift újra beindult. Hurrá, lélegzett fel! Az órájára pillantott: tíz perc múlva fél kilenc. Szerencsére a bíróság a közelben van, a kellemetlen közjáték ellenére pont lesz még annyi ideje, hogy átpörgesse az anyagot. Miután végre felértek az emeletükre, bezárkózott az irodájába, majd újra átvette az egész ügyet. Negyedóra múlva elégedetten zárta le a gépét; visszatért a magabiztossága! Jókedvűen csattogott lefelé mind a nyolc emeleten.

A parkolóház csak egy háztömbnyire feküdt a cégtől, így kényelmes tempóban vezetett végig az utcán. A Margit körútig simán haladt, ám a híd lábánál nagyobb csoportosulás verődött össze. Abigél dühében rácsapott a kormányra, amikor az előtte araszoló autó hirtelen lefékezett. Néhány centiméteren múlt, hogy nem ment bele.

A csődület körül tévések tébláboltak, miközben rendőrök terelték a forgalmat. A nő egyszerűen nem hitte el, hogy mindig akkor történik valami, amikor a legjobban siet. Ennyit a nagy esélyről, gondolta. Temesvári elevenen meg fogja nyúzni.

Amikor a sor elejére ért, letekerte az ablakot.

– Mi van itt, biztos úr, hogyan juthatok át a pesti oldalra?

– A klímaaktivisták lezárták a Margit hidat, úgyhogy jobban teszi, ha visszafordul, vagy az Árpád híd felé próbálkozik.

– Az iszonyatosan nagy kerülő. Ön szerint gyalog át tudnék vágni?

– Most még nincsenek olyan sokan, szerintem gond nélkül.

– Köszönöm.

Némán számolt magában. Ha átjut a pesti oldalra, alig pár száz méter a Pesti Központi Kerületi Bíróság. Necces, de beleférhet. Nem is húzta tovább az időt, az első adandó alkalommal leparkolt, aztán belevetette magát a tömegbe. Rendesen oda kellett tennie magát, hogy keresztülvergődjön a molinókat lengető, skandáló tüntetőkön.

Nyolc perce maradt. Döntenie kellett, hogy taxit hív vagy szalad tovább a tűsarkúban. Megmentője egy bokor alól kacsintott rá egy élénkzöld elektromos roller képében. Hála a közösségi közlekedésnek, észveszejtő huszonöt kilométer per órás sebességgel robogott végig a járdán, szőke haja győzelmi zászlóként lobogott a szélben. Egy idős bácsit alig tudott kikerülni, kanyarodás közben a szeme sarkából még látta, ahogy a férfi az öklét rázza.

Már majdnem célba ért, amikor ráhajtott egy bukkanóra. A járgány előbb természetellenes magasságba emelkedett, majd a betonba csapódott. Abigél előrebukfencezett. Kaszkadőrt megszégyenítő gyorsasággal pattant fel, ám éles reccsenést hallott közben. Ceruzaszoknyája megadta magát, és merész hasítékkal szabta át az eredeti dizájnt.

Abigél már túljutott azon a ponton, ahol még érdekelték ilyen apróságok. Szemrebbenés nélkül előkapta a retiküljéből az ügyvédi talárt, és magára terítette. Nyolc ötvenkilencet mutatott az óra. Megcsinálta! Egyszerre érkezett a tárgyalóterem ajtajához a bíróval.

Rozsnyik a folyóson várakozott és tüntetően a Rolexára pillantott, amikor meglátta Abigélt. A nő igyekezett figyelmen kívül hagyni a rosszalló tekintetét, és minden energiájával a tárgyalásra fókuszált.

Ellentmondást nem tűrő hangon ismertette a tényeket. A feleség részére kirendelt pártfogó ügyvéd egész idő alatt a pulpitus mögötti falióra számlapját bámulta. Nem volt ellenvetése. A bíró kérdésére, hogy szeretne-e kérdezni valamit, csak unottan rázta a fejét.

Abigél szánakozva figyelte Rozsnyik feleségét. Az asszony egyre lejjebb csúszott a széken, miközben Abigél az orvosi szakvéleményt olvasta. Bátorítóan rámosolygott. Attól még, hogy az ügyfele érdekeit képviseli, nem akarta megalázni a nőt.

Rozsnyik mindeközben a mobilját nyomogatta. Amikor kimondták a válását, elégedett bólintással nyugtázta, hogy neki ítélték a gyerek felügyeleti jogát és a teljes vagyont. Kezet rázott Abigéllel, és köszönés nélkül távozott.

Amióta ügyvédként dolgozott, Abigél minden tárgyalótermi győzelmét az Éber Álom kávézóban ünnepelte. Márk, a tulaj a szomszéd lakást bérelte a haverjával Abigél egyetemi évei alatt. Amikor Márk beindította a saját vállalkozását, Abigélt kereste meg, hogy segítsen neki a hivatalos ügyek intézésében. Köszönetképpen azóta is az első mandulatejes-vaníliás kapucsínó Abigél minden látogatásakor a ház ajándéka.

Az ereiben még dübörgött az adrenalin, amikor belépett a kávézó ajtaján. A reggeli roham már lecsengett, így rajta kívül csak egy szakállas fickó téblábolt a süteményespult előtt. A kezét az üvegre tapasztva szuggerálta a cukorcsodákat. Végül egy mindenmentes répatortát kért, ahogy az utóbbi hetekben az összes alkalommal, amikor Abigél tanúja volt a jelenetnek.

Márk továbbra is a kasszánál szöszmötölt, ezért Abigél elfoglalta a kedvenc helyét, és várt. Néhány perc múlva Márk széles mosollyal hozta a kapucsínóját.

Ahogy a nő belekóstolt, azonnal elöntötték a boldogsághormonok.

Márk nem mozdult mellőle.

– Na, gratulálhatok?

– Azt hiszem, igen. – Abigél lenyalta a kanaláról a habot.

– Hogyhogy csak hiszed? Nyertél vagy nem?

– Bocs, nyögvenyelősen indult a reggelem. A tárgyalóteremben minden simán ment.

– Akkor mi a baj?

– Semmi. Minden szuper. Tényleg.

– Nem hangzott túl meggyőzően – mondta Márk a fejét csóválva.

Kifordította az egyik széket, majd leült Abigéllel szemben. Addig nézte a támlának támasztott könyökkel a nőt, amíg Abigél úgy érezte, hogy mondania kell valamit.

– Megvolt az áttörés, ezzel a válóperrel bekerültem az elitbe.

– Ezt akartad, nem?

– De, csak valahogy nem így képzeltem.

– Elmaradtak a fanfárok? – érdeklődött vigyorogva Márk.

– Pontosan! – Abigél felnevetett. – Tudtam, hogy te meg fogsz érteni!

– Vedd úgy, hogy érted szólnak. – Márk ujjai végigszaladtak a levegőben a képzeletbeli hangszeren játszva. – Ne aggódj, ez csak a stressz! Amikor megnyitottam ezt a helyet, én is folyamatosan rettegtem attól, hogy mikor üt be krach, hiába ment minden simán. Majd ha lenyugszol egy kicsit, eloszlanak a kételyeid. Ne haragudj, de dolgoznom kell! – hagyta egyedül Abigélt.

Igaza van Márknak, gondolta Abigél, miközben újra belekortyolt az italába. Biztos csak a sok izgalom ártott meg neki. Ahogy a cukor szétáradt az ereiben, máris szebbnek látta a világot.

Kislánykorában gyakran álmodozott arról, hogy méregdrága Chanel kosztümben végigvonul az esküdtek előtt, és kristálytiszta logikájával lenyűgözi őket. Az ügytől függően az ügyfelét persze azonnal felmentik, vagy megítélik neki az évszázad kártérítését, mire könnyes szemmel a nyakába borulva köszöni meg Abigélnek, hogy megmentette az életét.

Az egyetem alatt gyorsan rájött, hogy Magyarországon nem az esküdtszéki ítélkezési rendszer honosodott meg. Mindennek tetejében, akármilyen elegáns öltözetet is visel, eltakarja a műszálas ügyvédi talár. A valóságban közel sem olyan menő ügyvédnek lenni, de azért megvan az előnye. Abigél elmosolyodott, amikor eszébe jutott a honoráriuma. Egy röpke pillanatra bevillant Rozsnyik Anna reményvesztett arca, de gyorsan száműzte a gondolataiból. Nem az ő gondja, hogy mi lesz vele.

2.

Néhány nap múlva kellemetlen meglepetés várta Abigélt az irodája előtt: Rozsnyik Béla volt felesége toporgott az ajtóban. Zilált hajával és félregombolt blúzával úgy nézett ki, mint aki az előző napi ruhájában ébredt. Ám a sötét karikák felett izzó kék szempár elszántságot tükrözött. A hosszú ujjú ingekhez és háromrészes öltönyökhöz igazított metsző hideg ellenére a nő hátát izzadtságfoltok csúfították, mégis felemelt fejjel, egyenesen állt.

– Miben segíthetek, asszonyom? – Abigél udvarias mosolyt erőltetett magára.

Sajnálkozva mérte végig a nő szedett-vedett öltözetét. Szíve szerint nagyvonalúbban kezelte volna a válást, de Rozsnyik mindent akart, és az ő feladata az volt, hogy megadja neki. Végül a férfi elégedetten távozott, és a gáláns borravaló után Abigélnek nem lehetett egy szava sem.

– Kérem, állítsa meg! – Az asszony megragadta Abigél karját. – Engem mindenképpen meg fog ölni, de valakinek cselekednie kell!

Abigél elrántotta a kezét, és görcsösen az aktatáskájának fülére szorította ujjait. Minden együttérzés eltűnt az arcáról.

– Legyen szíves, távozzon, vagy hívom a biztonságiakat!

Óvatosan félrehúzódott. Egészen a falhoz simult, és reményvesztett pillantást vetett a biztonsági kamera felé, amely mögött – Temesvári smucigságának hála – csak egy üres műanyag doboz rejlett. A főnök úgy vélte, hogy felesleges pénzkidobás a videofelvétel egy olyan épületben, ahol biztonsági őr is dolgozik.

A nő még mindig elállta az útját.

– Könyörgöm! – folytatta csendesebben. – Csak tíz percet kérek!

– Nagyon elfoglalt vagyok. És most engedjen, be akarok menni az irodámba! – Abigél egyre türelmetlenebbül toporgott.

– Kérem, a férjem kiskorú lányokat kényszerít prostitúcióra. Valakinek segíteni kell!

Abigél habozott néhány másodpercig, ám végül megrázta a fejét. Idegesen körbepillantott a kopár márványfolyosón, de senki nem járt arra. Egyedül voltak.

– Ez esetben forduljon a rendőrséghez!

– Meg sem hallgatnának. A férjemnek mindenhol vannak kapcsolatai.

– Felhívom a figyelmét, hogy Rozsnyik úr ügyvédje vagyok. Köt az esküm.

Az asszony mintha odacövekelt volna az iroda elé.

– Bizonyítani tudom.

– Miért éppen én? – csúszott ki Abigél száján, de azonnal megbánta a kérdést, amint feltette. Tudta, hogy a nő bátorításnak veszi.

– Ön jó ember, már a tárgyaláson is láttam a szemében. Ma éjjel azt álmodtam, hogy maga a védőangyalom, és éreztem, hogy ez egy jel. Ide kellett jönnöm.

Könyörgő tekintettel figyelte Abigélt, de ő egészen addig nézett farkasszemet az asszonnyal, amíg Rozsnyik Anna arcáról eltűnt a reményteljes kifejezés. Összegörnyedt, lehajtott fejjel motyogott valamit. Abigél nem értette, mit beszél, de végre-valahára a nő hátrább húzódott.

– Sajnálom, nem tehetek semmit – mondta Abigél, majd hátat fordított. Belépett az irodájába, és némán behúzta maga mögött az ajtót.

Csak Neked – újdonságok, meglepik
és kedvezmények a kiadónkban!

Olvasd be a kódot, és gyere, várunk!

erawan.hu