© Martin Hajdu György – Bognár Nándor, 2025

Minden jog fenntartva! Jelen kiadvány sem részben, sem egészben nem másolható, nem sokszorosítható, sem elektronikus, sem mechanikai eljárással. Bárminemű felhasználása csak a kiadó írásos engedélyével történhet.

Partvonal Könyvkiadó, Budapest, 2025

www.partvonal.hu

Felelős kiadó a Partvonal Könyvkiadó ügyvezetője

Felelős szerkesztő: Korentsy Márta

Műszaki vezető: Dubecz Adrienn

Szerkesztő: Darida Bence

Korrektor: Csémi Judit

Borítókép: Fonda Gréti

Belső illusztrációk: Fonda Gréti

Borítóterv: Földi Andrea

Tördelés: Pyber Anita

ISBN 978 963 609 171 2

Előszó

Nagy izgalommal bocsátjuk útjára ezt a könyvet, amely 15 éves együttműködésünk során gyűjtött tapasztalatainkból született. Az IBS posztgraduális szervezetfejlesztőszupervizor- és coachképzésén találkoztunk először, ahol különbözőségeink miatt három évig figyeltük, de kerültük egymást. 2010-ben váratlanul mégis összeálltunk egy megbízás erejéig, amit aztán másfél évtizedes közös munka követett az Önazonos Vezető brand alatt. Az évek során megtanultuk erősségként felhasználni eltérő karakterünket és látásmódunkat. Temérdek izgalmas közös munkánk és fejlesztésünk született így, ez utóbbiak egyikét tartod a kezedben.

Évekkel ezelőtt elindítottuk heti rendszerességű hírlevelünket, amely által rövid, gondolatébresztő impulzusokkal tartottunk kapcsolatot ismerőseinkkel, ügyfeleinkkel, szakmai partnereinkkel és más feliratkozókkal. Az írások tartalmát szakmai és személyes tapasztalatainkból merítettük. Kezdetben elsősorban vezetői témákat, később inkább személyesebb, életviteli kérdéseket dolgoztunk fel. Már három évadon és sok pozitív visszajelzésen túl voltunk, amikor valaki felvetette, hogy szívesebben olvasná ezeket az elgondolkodtató írásokat egy könyvben.

Addig nem gondoltuk, hogy írásaink nyomtatva is megjelenhetnének, de más projektjeinkből megtanultuk már, hogy kezdeményezéseink nem mindig úgy hatnak a legerősebben, ahogyan azokat eredetileg terveztük. Éppen ezért voltunk nyitottak erre az új irányra, amit nagyban segített a Partvonal Kiadó, személy szerint Korentsy Márta értékes és nagyvonalú támogatása. Neki és minden más, írásainkat inspiráló személynek ezúton is köszönetet mondunk.

Martin Hajdu György

Bognár Nándor

Bevezetés:
Hogyan olvasd ezt a könyvet?

Rövid vezetési és életvezetési írások gyűjteményét tartod a kezedben, amely önazonosságodban támogat. Időnként mindannyian keressük a jobbik önmagunkat, próbálunk felülemelkedni gyengeségeinken. Ezt szolgálhatják az itt összegyűjtött impulzusok.

Azt javasoljuk, ne akard ezt a könyvet az elejétől a végéig elolvasni! Gyorsan se olvasd! Inkább csemegézz belőle! Akár csak üsd fel néha véletlenszerűen, inspirációs forrásként. Legyen veled az asztalodon, a polcon, a táskádban ‒ valahol a közeledben. Főleg akkor vedd elő, amikor úgy érzed, elakadtál valamiben, és hagyd, hogy új rálátást nyisson gondolataid, indíttatásaid kuszaságában. Ilyenkor keresd, hogy melyik cím, melyik téma szólít meg. A témakör szerinti besorolás is segíthet az eligazodásban.

Nem az a fontos, amit írtunk, hanem az, amit felébreszt benned.

Olvasd nyitottsággal, keresd a saját válaszaidat. És legfőképpen ne számíts arra, hogy minden olvasmány „betalál”. Talán a téma, az élethelyzeted vagy a lelkiállapotod miatt nem jön létre a találkozás. Lapozz egyet-kettőt, és keress egy másik írást!

Minden írás önálló egység, néhány perces olvasmány, inspirációforrás, amely lehetőséget ad személyes reakcióid, indíttatásaid, viszonyulásaid feltárására és tudatosítására. Mindegyiket egy idézet, egy témafelvetés és egy záró kérdés hármas egysége alkotja, amit helyenként egy-egy illusztráció egészít ki.

Az olvasmányok a megírásuk sorrendjében követik egymást, nem alkotnak egyértelmű logikai ívet. Az áttekinthetőség érdekében minden olvasmányt besoroltunk egy-egy témakörbe, amit az olvasmányok címénél az alábbi ikonokkal jelöltünk.

Életvezetés

Önismeret

Személyes fejlődés

Kapcsolatok

Vezetés és szervezet

A besorolástól függetlenül egy adott írás akár több témakörhöz is tartozhat. Bizonyos írásokban megjelenő gondolatok kapcsolódhatnak más témákhoz, ezeket egyes helyeken hivatkozásokkal is jeleztük. Több írásban található QR-kód, amin keresztül webes tartalmakat is elérhetsz. Egyes olvasmányok végén útmutatást kapsz arra, hogyan tölthetsz le az adott témához tartozó önfelmérő kérdőívet. Ahol az olvasmány tartalma lehetőséget ad rá, illetve könyvünk végén figyelmedbe ajánljuk más fejlesztéseinket, amelyekkel elmélyítheted a témát.

Kívánjuk, hogy könyvünk legalább annyira élvezetes tanulási forrásod legyen, mint amennyire számunkra is az volt a heti olvasmányok írása közben. Mert mi is a tanulás? Bár legtöbbünknek elsőként az iskola jut eszébe (amihez mindenkinek saját jó-rossz emlékei társulnak), de életünk minden történése terep a tanulásra. Odafigyelve arra, ami ott éppen megtörténik, és amit élőben megtapasztalunk, megláthatjuk a részleteket, amiből aztán összeáll egy kép. Ha ekkor időt és teret adunk arra, hogy mindezt értelmezzük magunkban, reflexiónk által találkozik a bennünk megjelenő egyéb szempontokkal, korábbi tapasztalatokkal, és egy újabb tudás kristályosodik ki számunkra.

Ajánljuk könyvünket mindenkinek, aki szívesen keresgéli magában reakcióinak, tetteinek, érzéseinek mögöttes mozgatóit. Külön ajánljuk vezetőknek és leendő vezetőknek, akik szeretnének támogató, emberi munkahelyi légkört, eredményes, jól teljesítő, összetartó csapatokat kialakítani, valamint tanácsadóknak, akik mások fejlődését kísérik, de maguk is keresik önazonosságuk hangját.

A személyes vágyak

„A világ utat nyit annak, aki tudja, merre tart.”

RALPH WALDO EMERSON

Ha öttalálatosod lenne a lottón, és annyi pénzt nyernél, amennyi egész életedre pénzügyi szabadságot adna, mit változtatnál meg az életedben? (Nem kell kapkodni, gondold végig alaposan a választ.)

A fenti kérdésre az emberek leggyakrabban azt a választ adják, hogy meghoznának egy fontos döntést, belefognának valamilyen tevékenységbe, beteljesítenék egy vágyukat ‒ csupa olyasmit tennének, amit a szívük mélyén régóta szeretnének, de különböző okokra hivatkozva halogatnak.

Te hogyan élnél egy ilyen lehetőséggel? Ha megtaláltad a választ, azon is gondolkodj el, jelen helyzetedben mi lehetne az első lépés vágyad eléréséhez! Egyszer például valaki azt válaszolta a fenti kérdésre, hogy a nyeremény birtokában állatmenhelyet alapítana. Majd miután így kiderült, mi a titkos vágya, befogadott egy menhelyi kutyát. Határozott lépést tett rejtett célja felé, ami segített neki tapasztalatokat szerezni egy esetleges későbbi, nagyobb lépés megtételéhez. Ugyanakkor a személyes miértjének megfogalmazásához is közelebb került (lásd itt).

Te mit szeretnél elérni és megélni, hogy életed végén elégedetten tudj visszatekinteni egy tartalmas és élvezetes pályára?

A reflexióban rejlő érték

„A régi hosszú unalmas délutánok ahhoz kellettek, ami tulajdonképpen az ember élete. Hogy végiggondolhasd, hogy is volt, ami volt. Hogy elrakd magadnak, ami történt veled és körülötted, amit tapasztaltál vagy csináltál. […] Újra és ismételten újra és újra kell végigmenned a dolgokon, nem is annyira az eszeddel, hogy mi is volt, ami volt, hanem az érzéseddel, hogy milyen volt, hogyan volt? […] Ehhez azonban, hogy mi is volt, egy szusszanásnyi nyugalom kell. Mindenesetre, hogy kívülről nézhesd.”

OTTLIK GÉZA: BUDA (RÉSZLET)

A reflektálás nem egyszerű gondolkodás, hanem szinte céltalan kutakodás: annak gyűjtögetése, mi történt, mit tapasztaltam ebből, milyen érzések, vágyak, szándékok jelentek meg bennem, és hogy ez mit is jelent nekem. Önmagamban keresgélem, mi is van itt most, vagy mi is volt ott akkor, illetve hogyan.

A helyzetek érzelmi emlékként pontos lenyomatokat hagynak a lelkünkben. Ezek az emlékek később is könnyen felidézhetők – a részletek talán elvesznek, de az érzelmi lényeg megragad bennünk. Az ilyen emlékek összessége alkotja a bennünk felhalmozódó tapasztalatot. Ez történik, amikor egy üzleti találkozó után hazafelé tartva a helyzetet visszaidézve újra és újra átélem, és így megfigyelhetem, mi történt, mit tettem, mit nem, miként hatottak rám a dolgok…

Miért fontos ez nekem? A környezetemből kapott visszajelzések csak korlátozottan megbízhatók, és az őszinte visszacsatolás hiányában könnyen alakulhat ki bennem torzult énkép.

Ugyanakkor az átélt helyzetekben legtöbbször túl gyorsan történnek meg a dolgok, mondataim, reakcióim sokszor automatikusak, így képtelen vagyok arra, hogy a helyzetre kívülről is egyből rálássak. A kialakult munkahelyi helyzetek, a találkozóim és interakcióim érzelmi lenyomatai filmkockákként raktározódnak bennem. Önreflexióval előhívom és magamban fixálom ezeket, ott lesznek velem mindennapjaimban ezek a képek, így tudatosabban reagálhatok az új helyzetekre. Az előhívatlan, feldolgozatlan élmények legfeljebb ösztönösen terelnek valamerre.

Melyik napszakban szánsz rá időt, hogy feldolgozd az adott nap tapasztalatait?

Úton

„Az emberre néha azon az úton várnak a legnagyobb csodák, amelyre nem önszántából lép.”

ANDREJ TARKOVSZKIJ SZTALKER CÍMŰ FILMJÉBŐL

Akár konkrét, akár képletes utazásról van szó, az indulás és az érkezés között más állapotba kerülünk. Ilyenkor gyakran újszerű értelmezések születnek meg bennünk. Ahogy haladunk, és közben néha megállunk szemlélődni, megfigyelünk egy tárgyat, látványt, helyzetet, jelenséget, eseményt úgy, ahogy korábban még nem tettük. Meglátunk benne valamit, ami felett átsiklottunk idáig, kibomlik egy olyan tartalom, aminek nem voltunk tudatában mostanáig. Ez az új megfigyelés és megértés gondolatok, emlékek, érzések, vágyak egyvelegét hozza bennünk felszínre. Amint hagyjuk, hogy mindez hasson ránk, és elengedjük a tudatos gondolkodást, a reflexió valami újszerű értelmezést teremt bennünk, ami rávetül a helyzetünkre, valóságunkra, életünkre. Az így megjelenő mintázat segíthet abban, hogy mélyebben megértsünk valamit a minket körülvevő világból, vagy önmagunkból.

Egy emlékkép: Sok évvel ezelőtt egy üzleti utazásomon, napsütéses reggelen ülök Prágában, egy modern szállodai szobában. Az egyenes vonalú bútorok, a harmonikusra tervezett berendezés higgadtságot, szabályosságot, a rend érzetét sugározzák, minden személyességtől mentes, semleges mikrokörnyezetet kínálnak. Ez a külső rendezettség ritkán megjelenő belső nyugalmat alakít ki bennem, gondolati tisztaságot és koncentráltságot. Mindez nagyban ellentétes akkori életemmel, melyben ritkán jelent meg a pillanat harmóniája. Pár percre kiszakadva a hétköznapokból megláttam, milyen is lehetne az életem. Néhány pillanat volt az egész, de ki tudtam lépni a megszokott valóságból. Aztán amint ültem ott mozdulatlanul, egyszer csak a letisztultság mindjobban az üresség érzetét keltette, és hiányozni kezdett mindaz, amit a hétköznapokban akkoriban túlzsúfoltságnak éltem meg. Csak néhány pillanatig tartott, és mérleget vontam lehetséges választásaimról.

Miként teremtesz időt önmagadnak úgy, hogy ne csak a céljaid, a feladataid irányítsanak?

Szervezeti és személyes célok

„A cégek előbb-utóbb felhagynak annak megkövetelésével, hogy a munkatársaik kizárólag a céges vízió mellett köteleződjenek el, ehelyett a cégek is elköteleződnek majd a munkatársak személyes víziója iránt.”

BILL JENSEN

A feszes munkaerőpiaci helyzet, különösen pedig az Y és Z generációk önmegvalósító igényei miatt minden szervezet esetében lényeges kérdés, mennyire támogatja munkatársai kettős kapcsolódását. Valódi teljesítmény és elégedettség, igazi elköteleződés fenntartható módon akkor születik, ha munkavállalóként egyszerre tudunk önazonosan kapcsolódni önmagunkhoz és a szervezethez. (Lásd az „Elégedetten teljesítők” negyedet az ábrán.)

Sokan, főleg az X generáció tagjai közül úgynevezett „zsoldosok”, akik folyamatosan alkalmazkodnak a társadalmi és szervezeti elvárásokhoz, és közben háttérbe szorítják személyes igényeiket. Mások pedig a pozíciójukat féltik, és beleragadtak egy folyamatosan romló helyzetbe. Nem tudnak ugyanis szabadulni a megszokott viszonyoktól, miközben egyre kevesebb szükség van rájuk. Az „önelégültek” csoportjának tagjai pedig köszönik, jól vannak, csak éppen züllesztően hatnak a többiekre, ami rombolja a bizalmi légkört és a csapat összetartását.

Te hol helyeznéd el magad az ábrán jelenleg?

A kétfedelű bőrönd

„A legfontosabb a kommunikációban az, hogy meghalljuk a kimondatlant.”

PETER DRUCKER

Paul Watzlawick alaptézise szerint1 a kommunikációnk másokkal mindig két szinten zajlik. Az egyik ezek közül maga a tartalom: ez a munkahelyen legtöbbször a célokról, feladatokról, folyamatról, erőforrásokról, feltételekről és hasonlókról szól. A másik szint pedig az illetővel való kapcsolatunkat jellemzi, vagyis azt, miként viszonyulunk egymáshoz. Utóbbinak legtöbbször nem is vagyok tudatában, és jellemzően nem is a szavaimban nyilvánul meg, hanem a viselkedésemben, a gesztusaimban, vagy akár a hallgatásomban. Noha kimondatlan, mégis meghatározó szerepet játszik kommunikációnk hatékonyságában.

Vagyis a kommunikáció kétfenekű bőröndre emlékeztet. Amikor azt tapasztalom, hogy beszélgetésem egy adott személlyel újra és újra vitához, konfliktushoz vezet, jó, ha kicsit hátrébb tudok lépni és megvizsgálom, mi is van pontosan kettőnk között. Gyaníthatóan nemcsak a tartalomról vitázunk egymással, hanem van a helyzetnek egy másik rétege. Az ilyen kapcsolat ciklikusan alakul, és mindkét fél felel érte a maga módján. Az effajta viszonyok rendezését sokszor magam is halogatom, hiszen nehéz ilyen kérdésekről beszélni. Mégis, a hatékony kommunikáció érdekében jó, ha elsőként a kapcsolatunk tisztázására törekszünk. Másként fogalmazva: először hozzunk létre valódi kapcsolatot az adott helyzetben, és csak ezt követően fogjunk bele fontos témák megbeszélésébe.

A fentiek olvasása közben talán eszedbe jutott valaki, akivel gyakran nehéz a véleménycsere. Mi minden akadályozhat benneteket egymás jobb megértésében?

Döntéseink

„Az határozza meg, hogy mi egy ember, amit dönt, nem pedig az, amilyen körülmények között él.”

VIKTOR E. FRANKL

Életünk irányát és minőségét nem a sors, nem a véletlen és nem is a körülmények határozzák meg, hanem ahogyan a különböző hatásokra, helyzetekre reagálunk ‒ azaz a döntéseink.

A fentiekből az is következik, hogy minden zavar, megtorpanás, elakadás arra figyelmeztet: egy döntést még nem hoztam meg, vagy ha mégis, akkor nem vagyok kibékülve vele.

Nézzük a következő példát! Tegyük fel, hogy utamon haladva váratlanul hatalmas fal bukkan fel előttem, amely megakadályozza a továbbjutást. Hogyan reagálok erre, és mit teszek? Kitartok célom mellett, és megpróbálom megmászni a falat? Esetleg ellenőrzöm, meg tudom-e kerülni valamelyik irányból? Vagy megváltoztatom a tervemet, és visszafordulok, hogy más utat keressek? Az elakadást ebben a helyzetben az jelképezi, amikor a fal előtt megtorpanok, és tehetetlennek érzem magamat.

Ha elbizonytalanodásom már régóta tart, sokszor kevésbé lényeges, mit döntök, mint hogy valamilyen döntést hozzak, aminek segítségével kikeveredem a helyzetből.

Talán te is éppen most szembesülsz egy ilyen megtorpanással. Mi az a döntés, amit régóta halogatsz, noha új távlatokat nyithatna előtted?

Tartalom

Előszó

Bevezetés: Hogyan olvasd ezt a könyvet?

A személyes vágyak

A reflexióban rejlő érték

Úton

Szervezeti és személyes célok

A kétfedelű bőrönd

Döntéseink

Az önbizalom-növelés ereje

A személyes miért

Célállítás és iránytartás

Az elismerés ereje

A minőségi kapcsolatok ereje

Bizalom

A félelem mint iránytű

A segítségkérés képessége

Csapatok érési folyamatának támogatása

Pozitív érzelmi állapot a mindennapjainkban

Korlátozó hiedelmek

A teljesítményünket leginkább korlátozó tényező

A megértés keresése

A kérdésekben rejlő lehetőségek

A bevonás ereje

Az elköteleződés

Kompetenciáink kialakulásának folyamata

Az ellenállás természete és leküzdése

A szervezeti változásokat kísérő ellenállás kezelése

Magunknak feltett kérdéseink minősége

Életszakaszváltás és pályamódosítás

Eszköz kapcsolataink tisztázásához

A személyes hatékonyság újfajta megközelítése

A sokszempontúság ereje

A döntési fáradtság

Az ítéletmentes visszajelzés

Felkészültség a változásra

A megbeszélések hatékonysága

A személyesség kerülése

Menni vagy maradni?

Egy életpályamodell két verziója

Az ego és az általa teremtett küzdelmek

Asszertivitás

A bennünk élő vezető feltárása

Munkahelyi barátságok

A befolyásolási kör

Gondolkodási szűrőink

A konfliktusok keletkezése

Hogyan tovább?

Az évkezdés nehézsége

Felelősségvállalás

Versengés

A szokások árnyoldala

Belső és külső motiváció

A jobbító befolyástól az önelfogadásig

A meghallgatás ritka képessége

A mérgező (toxikus) vezető

A személyes célok egy szokatlan feltárása

Választás a régi és új között

A test jelzései

Irritáló emberek

Hogyan lehet egy csapatot jobban teljesítővé tenni?

A pszichológiai biztonság szükségessége

A pszichológiai biztonság megteremtése

Életérzés 50 éves kor körül

Visszajelzés – a legfontosabb vezetői eszköz

Érzelmi bankszámlák

Vakfolt

Rejtett erősségeink feltárása

A kis lépések nagy ereje

Fizikai környezetünk hatása

Szerepünkről problémás helyzetben

Viszonyulásunk a halálhoz

Fájdalom és szenvedés

A múlt, jelen és jövő párhuzamos jelenléte

A racionalitás érzelmi korlátja

Kiállás egymásért a szervezetekben

Segítségkérés és -adás

A vezető védelmi köre

Új év – új célok

Identitásunk 5 pillére

Az érzelmi fertőzés

A szuperérzékenység

Az új irány

Önmagunk címkézése

A szervezeti kultúrát alakító tényezők

A halogatás

Az „itt és most”

Jóllétünk előfeltételei

A hivatás feltárulása

Az őszinteség

Önismeret versus önigazolás

A vezető elmagányosodása

A félelem haszna és kára

A vezetői hiedelmek

A végletes gondolkodás kockázata

Az egészséges önzésről

A bocsánatkérés ereje

A nemet mondás nehézsége

A tudattalan előítélet

A kimondatlanság

A gazdagság

A veszteségkerülés és következményei

A generációkhoz kapcsolódó előítéleteink

Vezetői megújulás belülről

Úton a teljesség felé

Egy különleges kapcsolatunk

A veszteség tanítása

Egy méret nem illik mindenkire

Újévi fogadalmaink

Vezetői hitelesség

Személyes teljesítőképesség

A cégalapítói jövőkép elsődlegessége

A feltöltődés

Perspektívaváltás

Személyes érzelmi profil

Óvatosan a szavakkal

Kivársz vagy halogatsz?

A problémák anatómiája

A kapcsolatok misztériuma

A keretezési hatás

Szerzői bemutatkozások

Termékeink reklámoldalai

Jegyzetek

Tartalom témakörök szerint

Elektronikus változat:

eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu

Készítette Ambrose Montanus

Felhasznált betűtípusok

Montserrat – SIL Open Font License

Noto Serif – Apache License 2.0

Source Serif 4 – SIL Open Font License