Könnybe zárva

versantológia I.

Arte Tenebrarum Könyvkiadó

Copyright

Kiadó:

Arte Tenebrarum Könyvkiadó
www.artetenebrarum.hu
artekiado@gmail.com

©2021 Minden jog fenntartva

Szerkesztették:

Farkas Gábor, Farkas Lívia, Lami Júlia,
Hidegkuti Tibor, dr. Királyhidi Elemér

Fedélterv:
Gabriel Wolf

Könyv verziószáma: 1.1
Utolsó módosítás dátuma: 2021.09.08.

Könnybe zárva

©2021 Farkas Gábor

Megcsonkított boldogság

©2021 Nagy Krisztina

Fogom a kezem

©2021 Farkas Vica

Fekete özvegy, letört körömhegy

©2021 Angela Orfano

Nem jó ez így

©2021 Párkányi Zoltán

Édesanyám, hiányzol, fiad elfáradt a harcban

©2021 Farkas Gábor

Gabriel

©2021 Farkas Vica

Lány a fűben

©2021 Kovács Bertold

Babilon

©2021 Farkas Gábor

Ott pihen még

©2021 Anne Grant

Jégvirág

©2021 Molnár Péter

Agyvérzés

©2021 Farkas Gábor

Anyám szava

©2021 Farkas Vica

Pont

©2021 Nyárady Kamill

Egy alpári nő levele

©2021 Farkas Gábor

Elhiszem még egy kicsit

©2021 Farkas Vica

Szerda esti sokk

©2021 Rónai Krisztián Gábor

A rettegés zaja

©2021 Anne Grant

Csillagok bálja

©2021 Tarsoly Péter

Egy árva kisgyermek keserű története

©2021 Farkas Vica

Posta

©2021 Kovács Barna

CO

©2021 Anne Grant

Nem kell

©2021 Mirkó Ágnes

Dráma dúl

©2021 Bajzikné Panni

Felnőttem volna

©2021 Farkas Vica

Ősz

©2021 Baloghné Erdész Gabriella

Holdbéli szerelem

©2021 Baranyi Imre

Ha szereteted van...

©2021 Anne Grant

Kábulatban

©2021 Buglyó Juliánna

Vírus

©2021 Charlotte

Elhagyatott kórház

©2021 Anne Grant

A tánc mámora

©2021 Csép Rózsika

Méla gondolat

©2021 Cser Ibolya

Álom

©2021 Dr. Mózes Dóra Nikoletta

Míg lakik bennünk fény

©2021 Farkas Vica

Van egy hely

©2021 Erdős Sándor

A Halál szeme

©2021 Espár Tamás

Kapcsolatban az éggel

©2021 Anne Grant

Bukás

©2021 Fekete Ágnes

Csendben ülök

©2021 Ficsór Károly

Varjú a bal szemem sarkában

©2021 Fónai Ádám

Búcsúzom

©2021 H. Vasváry Kende

Hálás szálak

©2021 Harangozó Vilmosné

Szárnyát ne nyesd le

©2021 Bajzikné Panni

Csendben a csönd

©2021 Balajthy Ferenc

Őszi szerelem

©2021 Baloghné Erdész Gabriella

Elhagyatott bánat

©2021 Baráth Mónika

Nem tudod

©2021 Cser Ibolya

Szivárványhíd

©2021 Dr. Mózes Dóra Nikoletta

Minden hely

©2021 Ficsór Károly

Csillagnéző

©2021 Fónai Ádám

Fohász

©2021 H. Vasváry Kende

Mélységből magasságba

©2021 Harangozó Vilmosné

Felnőni az életben

©2021 Horváth Zsófia

Nagyszínpad

©2021 Janocsik H. Zsófia

Dióhéjban

©2021 Jóna Dávid

Szavak nélkül

©2021 Ficsór Károly

Holdat tűzök hajadba

©2021 Fónai Ádám

Minden rendben lesz

©2021 Harangozó Vilmosné

Esetleg tavasz

©2021 Jóna Dávid

Egy érzésről

©2021 Kása-Bókkon Tímea

Balaton

©2021 Kátai Anna Dóra

Születésnap

©2021 Kovács Barna

A sámán panasza

©2021 Lajos László

Éj a tavon

©2021 László Sándor

Az éjjel hazafelé mentem

©2021 Mecseki Anita

A merengő

©2021 Molnár Péter

Céltalan szél

©2021 Nyárady Kamill

Ars Poetica

©2021 Párkányi Zoltán

Reménytelenség

©2021 Pesthy Sándor Palex

Vége…

©2021 Kása-Bókkon Tímea

Talán félek

©2021 Kovács Bertold

Ne félj

©2021 Lajos László

Portré

©2021 László Sándor

Beteged lettem

©2021 Mecseki Anita

Hol van…

©2021 Molnár Péter

Talpalatnyi ősz

©2021 Nyárady Kamill

Pszichéagónia

©2021 Rónai Krisztián Gábor

Vérhold

©2021 Rózsahegyi Tamás

A másik tér rég

©2021 Marosi Attila

A másik tér már nem ép

©2021 Marosi Attila

Tűzben

©2021 Szabó Beáta Réka

Születésnapomra

©2021 Mecseki Anita

Kincsed vagyok

©2021 Tarsoly Péter

Veszett

©2021 Szabó Beáta Réka

Skizofrénia

©2021 Szilasné Pál Zsuzsanna

Útkereszteződés

©2021 Szabadosné Csilla

Fülszöveg

Ez a kiadvány az Arte Tenebrarum Könyvkiadó 2021 áprilisában indított verspályázatának eredménye, egy kétkötetes versantológia első kötete, melynek címe:

Könnybe zárva

A kiadványban olyan szerzők költeményei találhatók, mint:

- Gabriel Wolf és Anne Grant, kiadónk két legismertebb írója

- Angela Orfano, akinek első regénye nemsokára fog megjelenni kiadónknál

- Nagy Krisztina, aki Megcsonkított boldogság című művével megnyerte a „legjobb vers díját” ezen a pályázaton

Továbbá: Párkányi Zoltán, Kovács Bertold, Molnár Péter, Nyárady Kamill, Rónai Krisztián Gábor, Tarsoly Péter és Kovács Barna, akiket elismerésünk jeléül kimagasló teljesítményük és tehetségük miatt szerettünk volna még megemlíteni ebben a fülszövegben.

Sok megható, meghökkentő, drámai, felemelő, borongós, vidám, szomorú és újszerű költemény található ebben a kötetben:

Összesen 44 szerző 87 verse.

Gabriel Wolf előszava

Nem könnyű feladat összegeznem, hogy mit jelent számomra a versírás. Leginkább talán a vérvételhez tudnám hasonlítani.

Ugyanis minden egyes költeménnyel megnyitok valamit magamban, amin keresztül azt sem tudom, mi fog pontosan kifolyni, azt sem, hogy nem lesz-e baj belőle, hogy nem jön-e majd ki túl sok – ami már veszélyes és nem egészséges –, továbbá valóban eláll-e, ha el akarom állítani, s végül: túlélem-e egyáltalán?

Aztán – mint ahogy a vérvétel esetében is – természetesen nem történik semmi tragédia, de közben mégis mindig úgy érzem, hogy bajban vagyok. Több szempontból is: Minden vers elvesz belőlem valamit. Néha fájdalmat, néha talán még örömöt is, de energiát azt mindig. Akár a vér, ezek az érzések és a lelkierő is idővel újratermelődnek, a szavak mégis ott maradnak a papíron, akár a vörös, sűrű folyadék a kémcsőben, a nővér acéltálcáján. Kiadtam magamból, bennem újratermelődik, odakint mégis fennmarad, külön életet él, vagy egyszerűen csak továbbra is létezik. Ilyen értelemben a költészet kicsit olyan, mint a teremtés.

Minden költeményemmel magamból adok. Nem másokból próbálok elvenni, nem kitalálni akarok érdekes történeteket, hanem megnyílni, és kiengedni egy kis életenergiát. Ezáltal vesztek, mégis nyerek: Az adás örömét, és ha meg tudom fogalmazni azt, amit érzek, akkor sikerélmény is van belőle.

Számomra a költészet mindig is komoly dolog volt. Ezért sem írtam – ha jól emlékszem, soha – vicces, komolytalan verseket. Teljesen fiktíveket is elég ritkán írok. A nagy részük a saját magánéletemből táplálkozik és születik.

Az ebben a kötetben szereplő műveim is megtörtént eseteket, valós eseményeket dolgoznak fel (A Babilon kivételével, ami egy készülő horrorregényemhez kapcsolódik).

Tehát nekem ezt jelenti a költészet:

Az alkotásaim a vérem, ők a gyermekeim. Okkal születnek. Ám a gyerekekkel ellentétben a versek nem betegszenek meg, nem költöznek el, amikor felnőnek, nem haragszanak ránk, amiért szigorúak vagyunk, nem utálnak meg minket, és nem is halnak meg. A költemények halhatatlanok. Ezért érdemes megírni őket: Ha jól sikerülnek, az ember maradandót alkothat általuk. Én eddig még sosem töröltem vagy dobtam ki verset. Valószínűleg azért nem, mert mindig azt írom le, amit az adott pillanatban érzek. Hihet mindenki azt, amit akar, de minden költeményem igaz. Ilyen értelemben hasonlítanak egy fényképalbumhoz is: Az ember visszaolvasva őket, újra átélhet korábbi pillanatokat. El lehet rajtuk gondolkodni, sírni (gondolom, nevetni is, ha valaki olyanokat is ír), tanulni belőlük, konzekvenciát levonni, vagy megfogadni, hogy mi az, amit soha többé nem akarunk megtenni.

A fényképeket el lehet tépni, el lehet égetni. A verseket nem. Papírra nyomtatva talán igen, de ha valaki megtanul egy költeményt, és elmondja valakinek, onnantól szájhagyomány útján terjedve, valóban halhatatlanokká válnak.

Mi lehetne érdekesebb ebben a halandó, rövid, földi létben, mint teremteni valamit, ami valóban halhatatlan? Ha már Istennek nem sikerült, mert mi, emberek meghalunk, akkor hogyan lehetséges, hogy mi mégis képesek vagyunk létrehozni ilyesmit, ami évszázadokon, évezredeken át fennmarad?

Remélem, hogy ebben a kötetben is sok olyan alkotást fognak találni az Olvasók, amelyeket érdemesnek éreznek majd arra, hogy idézzenek belőlük, vagy akár kívülről megtanulják őket. Ha csak egyetlen ilyen is akad köztük, akkor már megérte megírni az összeset.

Tartalom

Copyright

Fülszöveg

Gabriel Wolf előszava

Tartalom

Gabriel Wolf: Könnybe zárva

Nagy Krisztina: Megcsonkított boldogság

Farkas Vica: Fogom a kezem

Angela Orfano: Fekete özvegy, letört körömhegy

Párkányi Zoltán: Nem jó ez így

Gabriel Wolf: Édesanyám, hiányzol, fiad elfáradt a harcban

Farkas Vica: Gabriel

Kovács Bertold: Lány a fűben

Gabriel Wolf: Babilon

Anne Grant: Ott pihen még

Molnár Péter: Jégvirág

Gabriel Wolf: Agyvérzés

Farkas Vica: Anyám szava

Nyárady Kamill: Pont

Gabriel Wolf: Egy alpári nő levele

Farkas Vica: Elhiszem még egy kicsit

Rónai Krisztián Gábor: Szerda esti sokk

Anne Grant: A rettegés zaja

Tarsoly Péter: Csillagok bálja

Farkas Vica: Egy árva kisgyermek keserű története

Kovács Barna: Posta

Anne Grant: CO

A. M. Summer: Nem kell...

Bajzikné Panni: Dráma dúl

Farkas Vica: Felnőttem volna

Baloghné Erdész Gabriella: Ősz

Baranyi Imre: Holdbéli szerelem

Anne Grant: Ha szereteted van...

Buglyó Juliánna: Kábulatban

Charlotte: Vírus

Anne Grant: Elhagyatott kórház

Csép Rózsika: A tánc mámora

Cser Ibolya: Méla gondolat

Dr. Mózes Dóra Nikoletta: Álom

Farkas Vica: Míg lakik bennünk fény

Erdős Sándor: Van egy hely

Espár Tamás: A Halál szeme

Anne Grant: Kapcsolatban az éggel

Fekete Ágnes: Bukás

Ficsór Károly: Csendben ülök

Fónai Ádám: Varjú a bal szemem sarkában

H. Vasváry Kende: Búcsúzom

Harangozó Vilmosné: Hálás szálak