részlet

© Csóka Judit, 2022

A borítót tervezte Karcagi Klára

A kötet megjelenését a Nemzeti Kulturális Alap támogatta.

Kiadja 2022-ben a Corvina Kiadó Kft., az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének tagja.

ISBN 978 963 13 6838 3

Elektronikus változat
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu
Készítette Ambrose Montanus

Tartalom

Előszó

A meseterápiás csoportról általában

A király nyulai a pszichiátrián

A meseterápiás csoportról általában

Hogyan választ mesét a meseterapeuta?

„Elfelejtünk élni, mert mindig csak dolgozunk…”

Hogyan választ mesét a meseterapeuta?

Az éneklés és a zene szerepe a meseterápiában

Tá-tá-titi-tá… a lélekmadár útja

Az éneklés és a zene szerepe a meseterápiában

A meseterápia és a hipnózis kapcsolata

Gyertyafény délben

A meseterápia és a hipnózis kapcsolata

Gyakorlati lehetőségek a csoportokban

Rózsák az emeleten

„…elmúlt a fáradtságom…”

Gyakorlati lehetőségek a csoportokban

Miért a mese?

Mesélni, megosztani, átadni…

Miért a mese?

Amikor nem a mese kell

Álmokból szőtt mesék, a mese és az álom kapcsolata

Derék Jankóval a lecsóra várva

Álmokból szőtt mesék, a mese és az álom kapcsolata

A történet mint erőforrás és gyógyító erő

„Békesség, öröm, együttlét…”

A történet mint erőforrás és gyógyító erő

A mese és a mesemondó, saját kapcsolatunk a mesével

„Nem kaphatnak az elítéltek mécsest”

A mese és a mesemondó, saját kapcsolatunk a mesével

A mítoszokkal és a mesékkel kapcsolatos pszichológiai megközelítések

Általános alapvetések a terápiáról

Milyen a jó meseterapeuta?

Meseterápia a kórházban

Mesékkel a rák ellen

Szíverősítő mesék

Mesék a könyvtárban

Mesekuckó

Meseföldrajz

Meseműhely

A mese és a környezetvédelem

Hogyan kerül a szúnyogirtás a mesebeli terülj, asztalkámra?

Zárszó

Köszönetnyilvánítás

Mesetár

A király nyulai

Pihári

A csillagszemű juhász

A tizenkét hónap

A kicsi dió

A kovács lánya

A molnár fia meg a vízitündér

Az ördög és az ő három arany hajaszála

Az aranygyapjas kosok

A hódok tudománya

A szelek ura

A bátor Azmun

Tarva, a vak mesemondó

Arasznyi emberkék

A kőkenu

A tojásból teremtett lány

Rozmarintszál

Amikor az ördög tanítómester volt

A bölcs leány

Kékszakáll

Az elrabolt királylány

Az üveghegyi királylány

Mi van a ládikóban?

A bölcs Sirense és a szép Karasas

Derék Jankó meg a kemény kenyér

A citerás cárné

Felhasznált irodalom

Jegyzetek

„Csak aki a régit ápolgatva ismeri meg az újat,

csak az lehet mások tanítójává.”

– Konfuciusz

Egy – ösvényt küld a hegy,

Kettő – nyerget köt a felhő,

Három – lendülsz fecskeszárnyon,

Négy – szelek útján mégy,

Öt – kaput nyit a köd,

Hat – bebocsát a Nap,

Hét – fényből sző mesét,

Nyolc – visszalovagolsz,

Kilenc – idesietsz,

Tíz – viszel engem is.

Hinta, palinta,

Vár a mesepalota.

Lassíts, maradj is,

Felmegyek magam is.

– magyar népi mondóka

Előszó

Kedves Olvasó! Jöjjön, és kalandozzunk együtt a felnőttek meseterápiájának ösvényein, azzal a nem titkolt szándékkal, hogy kedvet csináljak a mesékkel való játékra, terápiás munkára. A mesebeli „terülj, asztalkámon” minden, a meseterápiával kapcsolatos dolog a terítékre kerül, amit fontosnak tartok, amivel foglalkozom, amit tapasztaltam. Szeretném megmutatni, hogy milyen sokféleképpen használható a mese arra, hogy mint Tarva, a mongolok vak mesemondója a történeteivel, egy kicsit vidámabbá, szebbé, boldogabbá tegyük a magunk és mások életét.

Igyekszem sok meseterápiás élményemet megosztani, hiszen a gyakorlati példákból látszik leginkább, hogyan működik, vagy mikor nem működik ez a módszer. Széles palettán mutatom be a meseterápia színeit, a kórháztól kezdve az egyetemen és a könyvtáron keresztül a börtönig. A pszichológus emberi oldalát is szeretném megmutatni, mert a személyiségünk fontos része a terápiás munkának. A saját lelkiállapotunk, hangulatunk és a környezeti hatások is nagymértékben befolyásolják, hogyan vezetünk egy csoportot.

A történetekben saját nevükön megjelenő személyek beleegyezésüket adták, hogy így szerepeljenek a kötetben, a többiek nevét és egyéb ismertetőjegyeit megváltoztattam, hogy ne lehessen rájuk ismerni. Amennyiben mégis hasonlóságot vél felfedezni az Olvasó valamely szereplővel, az a véletlen műve.

A továbbiakban írok arról, miért jó a mese, miért lehet jól használni a gyógyításban, és a különféle betegségek, bajok megelőzésében. A legendák, a mitológiai történetek és a mesék az emberiség születésétől fogva velünk vannak – nem véletlenül.

Az álmok és a mesék szorosan összekapcsolódnak. Ennek egy külön fejezetet szántam, mert amint az álmodás az egészség feltétele, úgy a mesék is fontosak az egészség megőrzésében. Nem véletlen, hogy a pszichológia tudománya szinte a megszületésétől kezdve használta a meséket. Freud a „Farkasember” esetleírásában az álomértelmezéshez a meséket hívta segítségül, Jung és követői pedig fontosnak, az emberiség kollektív tudattalanja részének tartották a mítoszokat és a meséket, az emberiség közös kincsének, ami segíthet bennünket a tartalmasabb, örömtelibb, egészségesebb élet kialakításában.

A meseterápiával való találkozásom talán sorsszerű volt abban az értelemben, hogy éppen hipnózisképzésről tartottam hazafelé, amikor felfedeztem egy meseterápiával foglalkozó könyvet. A Magyar Hipnózis Egyesületben futó képzésem párhuzamosan zajlott a meseterápiával való ismerkedésemmel. Nagyon sok rokon vonást ismertem fel a hipnózis és a mesemondás, a mesehallgatás között. Bővebben fejtem ki ezeket az összefüggéseket az ide vonatkozó fejezetben.

A terápia, a gyógyító beavatkozás szabályokhoz kötött folyamat. A könyvben írok arról, hogy ezeket a szabályokat miért kell betartani, és mi történik olyankor, ha valaki nem veszi komolyan őket. Igyekeztem megtalálni a meseterápia helyét a pszichoterápiás eszközök tárában, erről szólnak azok a fejezetek, amelyek a meseterápiás csoportot mutatják be általánosságban.

A mesékkel dolgozni különleges feladat, mert önvizsgálatra, önmagunkkal kapcsolatos gondolkodásra késztet. A jó szakember – így a meseterapeuta is – folyamatosan műveli magát, igyekszik lépést tartani a tudomány felfedezéseivel, tökéletesíti szakmai felkészültségét. A szellemét és a lelkét egyaránt karban tartja.

Ezért a kötetet úgy állítottuk össze, hogy az élménybeszámolókat mindig követi egy szakmai magyarázat is, ami segíti az Olvasót abban, hogy értse, mi miért történik a meseterápiás csoportban.

„Az éneklésről azt tartják, hogy titokzatos forrásból ered, olyanból, amely bölcsességgel hatja át az egész teremtést, minden állatot és embert, a fákat, növényeket, és mindenkit, aki hallja” – írja Clarissa Pinkola Estés1. Egy teljes fejezetet szenteltem annak, hogy bemutassam, miért jó a mesecsoportokon énekelni, és általában az éneklés milyen gyógyító hatással van a testre-lélekre egyaránt.

A meseterápia igen hatékony lehet azoknál az embereknél, akik valamilyen betegségben szenvednek. Kórházi körülmények között különleges hatása van. Az itt vezetett mesecsoportokkal kapcsolatban három területről írok, ahol használtam a meséket: onkológiai betegek csoportjában, a pszichiátrián, a kardiológiai rehabilitáción.

Talán missziós munkának is tekinthető a mesék, a mesehallgatás és mesemondás népszerűsítése a könyvtárakban. Az érdeklődők számára megszervezett csoportok egyrészt prevenciós jellegűek, másrészt frissítő hatásúak és segítik olyan közösségek kialakulását, ahol a résztvevők egyenrangú felekként fogadják el egymást.

A környezetvédelem ma már megkerülhetetlen téma. Ha figyelmesen olvassuk a meséket, láthatjuk, hogy arra figyelmeztetnek, tisztelettel bánjunk minden élőlénnyel. Az udvariatlanság, a tiszteletlenség, a gonoszság és a durvaság nem marad következmények nélkül egyetlen népmesében sem.

Aki dolgozik, lehetetlen, hogy időnként ne hibázzék. Volt olyan helyzet, amikor én voltam ügyetlen, és előfordult az is, hogy túl erős volt az ellenszél. Sosem az a baj, ha hibázunk, az nagyobb zavart okoz, ha nem fedezzük fel, vagy nem ismerjük be.

A kötetben sok mesére hivatkozom, javarészt a saját meseválogatásaimban található történetekre. A mesék sűrített tartalmát a szaggatott szürke léniával kiemelt részekben írom le. Azok a mesék, amelyek nem szerepelnek a válogatásokban, a kötet végén találhatók.

Ennek a könyvnek a megírásához sok, a témához kapcsolódó irodalmat is elolvastam, ezeknek a jegyzéke szintén a könyv utolsó lapjain található.

Ajánlom ezt a könyvet mindenkinek, aki szeret meséket olvasni, hallgatni. Jó szívvel javaslom a pszichológus kollégáknak, a terápiás eszköztár bővítése céljából, és a pedagógusoknak, akiknek jó segítőtársai lehetnek a mesék az oktatásban. Mivel leginkább felnőttekkel dolgozom, ezért felnőtt csoportokról szólnak az esetleírások. Ám a mesék többsége és a gyakorlatok kisebb módosításokkal jól használhatók gyerekek csoportjaiban is.

Akkor hát, ha idáig elérkezett, és kedvet kapott az Olvasó, vegyük fel a hétmérföldes csizmánkat, és induljunk!

A meseterápiás csoportról általában

A király nyulai a pszichiátrián

A 2010-es évek elején vagyunk. A pszichiátria „Z” épületébe tartok az udvaron át. „Jó napot, Csóka Judit pszichológusnő!” – köszön rám Józsi. Szürke, valaha szebb napokat látott nadrágját szinte a hónaljáig felhúzta, öve nincs, a csíkos nadrágtartó fényes csipeszei tartják a ruhadarabot, amely a bokáinál ér véget. Kivillan fehér bőre a harmonikában lecsúszott sötétzöld zokni és a nadrág rongyos széle között. A kínai tornacipőben nincs fűző, és csak tippelni lehet, hogy valamikor fehér volt. Kék pólója itt-ott kiszakadt már, de tiszta. Józsi arcából világoskék szemek néznek rám, gyér, vörösesszőke haját oldalra fésülte. „Jó napot, Józsi! Hogy van?” – állok meg egy pillanatra. Józsit kedvelem, régi „bútordarab” az osztályon. „Jól vagyok… nincsenek hangok…” – mutat a fülére. „Tiszta a fejem… már tegnap se voltak hangok!” – büszkélkedik. „Ez nagyon jó hír, Józsi! Remélem, így is marad!” – válaszolom, és megyek tovább, de Józsi még utánam szól: „Hát azt én is… remélem…”

Belépek az épületbe, a fertőtlenítő szaga az orromba kúszik. Persze, most mosták fel a szürke, fekete-barna pettyes követ. Igen praktikus, nem látszik rajta a kosz, de az sem, ha tiszta. Nincs senki a folyosón, fölmegyek a lépcsőn az étkezőbe. Az ajtó előtt álldogál már néhány beteg. „Lesz mesecsoport?” – kérdezik. Jólesik a kérdés, ezek szerint várják már. A múltkori csoport nagyon jól sikerült. Közben elered az októberi eső, és cseppjei rendületlenül kopognak az ebédlő nagy ablakain. Néhány erősebb férfi beteggel kihordjuk az asztalokat a folyosóra, és körberakjuk a székeket. Több sorban helyezzük el őket, sokan leszünk. Mindig meglepődöm ilyenkor, hogy asztalok nélkül egész nagy lesz ez a helyiség. Délután fél három van, lassan szállingóznak a betegek. Itt, a nyílt osztályon nem kötelező a pizsama. Ki melegítőben, ki farmerben érkezik. Néhányan pulóvert is hoznak magukkal. Válogatnak a még szabad helyek között, hol lenne a legjobb. Van, aki inkább láthatatlanná válna, mások pedig éppen ellenkezőleg, szeretnének középpontban lenni. Megérkezik Teri is. Sárga virágos piros szoknyát visel, élénk kék pólóval, zöld kardigánját a kezében tartja. Kicsit megcsúszott a sminkelő ecsete. A kék szemfesték és a cinóbervörös rúzs különös kifejezést kölcsönöz az arcának. Mániás fázisban van2, de talán már nem pörög annyira, mint a múlt héten. Leül egy kockás inges fiatal fiú mellé, sugdos neki, a fiú nevet. Zoli alkohol miatt van itt. A rendőrök hozták be, mert részegen randalírozott az utcán. Néhány napig a zárt osztályon volt, aztán rendeződött az állapota, és a nyílt osztályon folyik tovább a kezelése. Nem először van nálunk, mindig megfogadja, hogy nem nyúl többé a pohárhoz, de egyszer csak történik valami olyan, amit „másképp nem lehet kibírni, tessék megérteni!” Aztán itt van Zsóka is, vékony, törékeny fiatal lány. Az anorexia3 miatt 12 éves lánygyereknek látszik, pedig már 25 éves. Vékony arcából hatalmas bánatos szemekkel, álmatagon néz a világba. Lassan ül le, bizonytalan a mozgása. Olivér azonban egyáltalán nem bizonytalan. Türkizkék farmerben és piros ingben nagy lendülettel huppan a Zsóka melletti székre. Igazi pszichopata, nárcisztikus személyiségzavarral. Első ránézésre nagyon megnyerő, kellemes ember benyomását kelti, de mégis van benne valami taszító. Depresszió és alkoholizmus miatt került be, nagyon rossz állapotban. Most már jobban van, és úgy tűnik, a kezelése nemsokára véget ér. A reggeli referálón szóba került a neve. A foglalkoztatós nővérek jelezték, hogy a betegekkel üzletel, engedély nélkül elhagyta a kórházat. Ez súlyos keretszegés, úgyhogy már készül a zárójelentés, és mehet. Robi is megérkezik. Már sokadszorra van az osztályon. Egyetemista volt, de a betegség miatt nem tudta tanulmányait folytatni. Skizofrénia4 a diagnózis. A gyógyszerekkel egyensúlyban tartható, csak amikor nem veszi be a tablettákat, zavarttá válik, hallucinálni kezd. Ilyenkor pár hétre mindig bekerül. Szandra Robi mellé ül le, hosszú haját összefogja, majd újra kibontja, közben beszél valamit, Robi pedig bólogat hozzá. Szandrát gyermekkorában súlyosan bántalmazták a nevelőszülei. Borderline5 személyiségzavara miatt nehezen hozzáférhető beteg. Volt olyan helyzet, amikor egymásnak ugrasztotta a szakembereket is. Beletelt egy kis időbe, mire rájöttünk, hogy mi történt. Nagyon csinos lány, és mindig eléri, hogy valaki megsajnálja. Sándor is bemerészkedik, ő is alkoholelvonás miatt fekszik sokadszor az osztályon. Időről időre rosszabb állapotban kerül be. Elvesztette az első fogait, borostás, egykedvűen néz maga elé, ahogy az egyik hátsó széken ül. Lassan megtelik az étkező, megérkezik Zsuzsa is. Egy hónapja vesztette el a férjét, legalább tíz kilót fogyott, ha nem többet. A mentő hozta be, mert összeesett az utcán, annyira legyengült a gyászban. Napokig nem evett, nem ivott semmit. Most már ő is jobban van, felkelt az ágyából, és ki tudott jönni a kórteremből.

És jön Tóbiás… erősen koncentrálok, hogy ne mellém üljön… ne… neee… és a mellettem levő széket megfogja, kissé előrébb húzza, igazgatja, majd leül. Kétes tisztaságú pizsamaalsó van rajta, viseltes pulóvert húzott fölé. Megcsap a felém áradó szag. Tóbiás sajnos nagyon büdös. A nővérek közelharcot vívnak vele, hogy elmenjen zuhanyozni. Úgy látszik, ezen a napon eddig Tóbiás áll nyerésre… Lenézek a kék strandpapucsba bújtatott meztelen lábára… elborzadok… pedig tudom, milyen, láttam már párszor, és mindig elborzadok. Sárgás, megvastagodott lábkörmök merednek ki a lábujjaiból. „Ne nézz oda, ne nézz oda!” Szólok szigorúan magamra. De mindig oda kell néznem. Hogyan deformálódhatnak el ennyire egy ember körmei?

Ez a harmadik mesecsoport-foglalkozás, a múltkori alkalomhoz képest jóval többen vagyunk, nagyjából huszonöten. Kicsit izgulok, vajon hogyan fogják hallgatni a mesét? És az is átfut az agyamon, hogy ennyi beteg emberrel egyedül leszek… Mi van, ha történik valami?… Teri nem pörög-e majd túlságosan, hogy esetleg kudarcba fullad a mesemondás? Aztán elhessegetem a gondolatot. Rendben lesz minden, ahogy eddig is… A duruzsolást időnként megtöri egy hangos nevetés. Miután már az összes széket elfoglalták a betegek, megkérdezem, várunk-e még valakit. „Liza még elszaladt a WC-re – szól Teri. – Őt várjuk meg mindenképpen.” „Rendben” – mondom, és várunk, de Liza nem jön. Liza új beteg, nem ismerem, egyre nő bennem a türelmetlenség. Végre Liza is megérkezik. Középkorú nőbeteg rózsaszín melegítőben, színben hozzá illő edzőcipőben érkezik. Eszembe jut, hogy a nevét hallottam már – öngyilkosság miatt került be. Ahogy rápillantok, nem értem, hogy ez a csinos nő vajon miért akarta eldobni az életét? Behajtjuk a két lengőajtót, ez jelzi, hogy kezdődik a foglalkozás. Köszöntöm a betegeket, elmondom, hogy ez egy mesecsoport lesz, kb. egy órát leszünk együtt.

Bevezetésül pedig egy Palya Bea-dalocskát6 hoztam, az Altatok című albumról:

Életfa, életfa, életnek fája,

Az alatt születtem erre a világra.

Egyszerű dallam, egyszerű szöveg, gitárkíséret sincs. Kicsit változtattam rajta, mert az eredeti így van: „Életfa, életfa, életnek fája, / Az alatt szültelek erre a világra.” Ezt a dalt azért választottam, mert sokszor megfogalmazzák a betegek, hogy értéktelennek, megbélyegezettnek érzik magukat. Soronként tanuljuk meg a refrént. Először inkább csak női hangokat lehet hallani. Később csatlakozik pár férfi is. Egyre többen kapcsolódnak bele, egyre bátrabban engedik ki a hangjukat. Ezek igazán felemelő pillanatok, amikor ennyi ember egyszerre énekel.

Elkezdem csak úgy, gitár nélkül:

Fának lombja, árnyat kínált, gyönge ága fészket dajkált.

Levelek közt felhő bujkált, fehér szellő lágyan fújkált.

Válaszolnak a többiek:

Életfa, életfa, életnek fája,

az alatt születtem erre a világra.
Életfa, életfa, életnek fája,

az alatt születtem erre a világra.

Folyatom…

A madárkák éneklettek, énekszóval köszöntöttek,
a virágok meghajlottak, gyöngyharmatot reám szórtak.

…és jön a válasz, borzongatóan szép, ahogy a sok férfi és női hang egybekapcsolódik.

Életfa, életfa, életnek fája,

az alatt születtem erre a világra.

Életfa, életfa, életnek fája,

az alatt születtem erre a világra.

Válaszolgatunk egymásnak – refrén és a versszak –, nagyon szép „előadás” kerekedik belőle. „Hogy tetszett?” – kérdezem a dal végén. „Szép volt!” – mondják. Aztán javaslat is érkezik: „Még egyszer nem lehetne?” Dehogynem, és újra elkezdjük, de egy kis változtatással. Arra kérem őket, hogy versszakoknál dúdolják a dallamot, és aki esetleg már a szöveget is megjegyezte, kapcsolódjon hozzám a versszakok éneklésnél is. Ismét együtt énekelünk. A szürke ebédlő megfényesedik.

Jegyzetek

1Clarissa Pinkola Estés Farkasokkal futó asszonyok. Fordította Módos Magdolna, Édesvíz Kiadó, 2004. 154. oldal.

2Bipoláris zavar: mániás depresszióként is ismert. Az ebben szenvedő beteg szélsőséges hangulatingadozásokon megy keresztül, melyek hónapokig is eltarthatnak. A mániás fázis jellemzői: fokozott önértékelés, csökkent alvásigény, fokozott beszédkésztetés, gondolatrohanás, könnyen elterelhető figyelem, nyugtalanság, kritikátlanság.

3Anorexia nervosa: pszichés betegség, a táplálkozási zavarok egyik alapvető típusa. Fő jellemzője, hogy a beteg drasztikus mértékű fogyásra törekszik. Az önéheztetéshez gyakran társul kényszeres tornázás is. Ennek hátterében az áll, hogy az anorexiás beteg testképe torzult, túl kövérek találja magát.

4Skizofrénia: olyan mentális betegség, amelyben a gondolatok, érzések és a cselekedetek közti összhang felbomlik. Leggyakoribb megnyilvánulási formái az akusztikus és vizuális hallucinációk, paranoid vagy bizarr téveszmék, a rendezetlen beszéd és gondolkodás.

5Borderline személyiségzavar: a hangulat szélsőséges ingadozásával, önkárosító tünetekkel és kínzó érzelmi állapotokkal járó tünetegyüttes. Jellemző az énkép, a személyközi kapcsolatok és az énidentitás instabilitása.

6https://www.youtube.com/watch?v=wbASW_PqpvU

www.corvinakiado.hu
Felelős kiadó: Király Levente, a Corvina igazgatója
Felelős szerkesztő: Berka Attila
Műszaki vezető: Székelyhidi Zsolt
Korrektor: Macskássy Zsuzsa

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu

Felhasznált betűtípusok
Judson – SIL Open Font License
Noto Serif – Apache License 2.0