Sky S.T.

Vigyázat! Jövök!

Magyarországon kiadja a

HELMA Kiadó

Sky S.T.

Vigyázat! Jövök!

Vigyázat! sorozat – Első rész

Sky könyvek

Nr- 001

Tartalomjegyzék

Copyright

Hamarosan olvashatod ezt is:

Miért Sky?

Köszönetnyilvánítás

Előszó helyett bemutatom a szereplőket

1. fejezet

2. fejezet

3. fejezet

4 . fejezet

5. fejezet

6. fejezet

7. fejezet

8. fejezet

9. fejezet

10. fejezet

11. fejezet

12. fejezet

13. fejezet

14. fejezet

15. fejezet

16. fejezet

17. fejezet

18. fejezet

19. fejezet

20. fejezet

21. fejezet

22. fejezet

23. fejezet

24. fejezet

25. fejezet

26. fejezet

27. fejezet

28. fejezet

29. fejezet

30. fejezet

31. fejezet

32. fejezet

Játssz velem!

A szerzőről

Hogyan született a Vigyázat! Jövök!?

Copyright

Borítóterv – Cover page: Pető Fanni

Promóció - Promotion: Pető Fanni

Szerzői jog – Copyright: 2023 by © Sütő Éva (Sky S.T.)

Az elektronikus könyv megjelenik a szerző gondozásában a külföldi piacokon:

Amazon.com

Google Play.com

A szerző elérhetőségei

e-mail:      skybook0401@gmail.com

Facebook:      Sky ST | Facebook

Twitter:      Sky S.T. (@SkyS_T_)

Instagram:      Sky S.T. (@skys_t_)

Minden jog fenntartva – All right reserved

Minden jog fenntartva. Jelen kiadvány bármely részét tilos a kiadó írásos engedélye nélkül módosítani, sokszorosítani, bármilyen elektronikus vagy gépi formában és egyéb módon közzétenni vagy terjeszteni, beleértve a fénymásolást, felvételkészítést és mindenfajta információtároló vagy - visszakereső rendszert; kivételt képez a kritikus, és a hivatalos promoter aki rövid szakaszokat idézhet belőle.Jelen mű kitalált történet. A nevek, személyek, helyszínek és események a szerző képzeletének termékei, vagy fiktív módon alkalmazza őket. Bármely hasonlóság élő vagy halott személlyel, üzlettel, vállalattal, eseménnyel vagy helyszínnel teljes mértékben a véletlen műve, és nem a szerző szándékát tükrözi.

All rights reserved. Without limiting the generality of the foregoing reservation of rights, no part of this publication may be modified, reproduced, transmitted or communicated in any form or by any means, electronic or mechanical, including photocopy, recording or

any information storage and retrieval system, without the written permission of the publisher, except for a reviewer and the promoter, who may quote brief passages.

This is a work of fiction. Names,characters, places and incidents are either the product of the author’s imagination or are used fictitiously, and any resemblance to actual persons, living or dead, businesses, companies, events or locales is entirely coincidental and not intended by the author.

Az elektronikus könyvet kiadja Magyarországon a HELMA Kiadó.

Cím: 8630 Balatonboglár Szabadság u. 75.

Telefon: +36 (30)499-34-77

E-mail cím: info@helma.hu

Webcím: www.helma.hu

A kiadásért felel a HELMA Kiadó ügyvezetője Dvariecki Bálint

Kiadás dátuma 2023.

ISBN: 978-615-6559-90-6 (.epub)

A szerzőről és a kötetről további információk elérhetők az alábbi internetes felületeken:

A HELMA kiadó hivatalos Weboldala: www.helma.hu

HELMA Youtube csatorna: https://www.youtube.com/@HelmaKonyvek

HELMA Instagram: https://instagram.com/helmakonyvek?igshid=YmMyMTA2M2Y=

HELMA Tik-tok csatorna: https://www.tiktok.com/@helma_konyvek

HELMA facebook oldal: https://www.facebook.com/HelmaKonyvek

Helma Vendéghang podcast elérhetőségek:

- Anchor.fm

- Spotify

- Google Podcast      

- Apple iTunes

-RSS: https://anchor.fm/s/976b6eac/podcast/rss

Feliratkozás a kiadó hírlevelére: https://helma.hu/hirlevel-feliratkozas#maintitle

Hamarosan olvashatod ezt is:

A szomszédom egy jó pasi

Megerőltető dolog Nora szomszédjának lenni. A barátai szemrebbenés nélkül törnek rá éjjel-nappal, és gyakran eltévesztik a csengőt, az ajtót.. De Andrews kitartóan vár és közben nem csak megismeri Nora barátait, öccsét, egy beszélő papagájt, hanem megszelídíti Norát is.

A férjem egy jó pasi

Nora és Andrews házasságkötés után sem unatkoznak. Andrews családja ellenük fordul de Nora foggal-körömmel védi ami az övé: a boldog házasságát, a férjét, és Borsókát, születendő gyermeküket. Barátságok bomlanak fel és újak születnek. Egy valami nem változik: Nora és Andrews szerelme.

Lotte elveszíti a szüzességét

Lotte 16 éves és a legnagyobb problémája, hogy hogyan veszítse el a szüzességét. Alex szemében még mindig gyerek, David sem a nőt, csak a tinédzsert látja benne. Sün pedig egyenesen Svédországig menekül Lotte „mániája” elől. Mire Lotte betölti a 18-at, nem csak a szüzességét veszíti el, de megkapja élete első pofonját is. Szégyenében elmenekül és Namíbiáig meg sem áll. Van-e innen még visszaút az imádott nagyapjához?

Szőke vagyok, na és?

Van aki házat, értékpapírt örököl, mások adósságot, Lily, a sikeres stylist azonban egy három hónapos kislányt. A Bahamák helyett a kórházba megy, hogy hazavigye az örökségét. Anna egy bébi-terminátor, aki édes mosollyal a száján zúzza szét Lily magánéletét. De nem kíméli az ügyfeleit sem, kivéve ha valaki, mint Edward, szimpatikus neki. Lilynek szüksége lesz minden találékonyságára és főleg a humorára, hogy összeszokjon Annával és felépítse kettőjük életét.

Vigyázat! Nyaralok!

Ditte megérkezik a luxus üdülőfaluba, ahol két hétig Adam vendége lesz. Ám Ditte nem hazudtolja meg magát most sem, pusztítás jelzi az útját, bármerre menjen is. Közben rendíthetetlenül keresi a romantikát.

Ping-Pong

Maggi egy modern Teréz-anya, aki mindenki érdekeit a sajátja elé helyezi mindaddig amíg szülei már a saját megélhetését is veszélybe sodorják. De még ekkor is ígéretet tesz a húgának, hogy bármikor az életben számíthat rá. És egy nap megjelenik a húga, Tereza, 16 évesen, terhesen, hogy készpénzre váltsa az ígéretet. Riana, Tereza lánya csak hányódik az anyja mellett, aki hol magához veszi, hogy visszaküldi a nővéréhez, aki az egyetlen biztos pont a kislány életében. Maggi a bírósághoz fordul, de ekkor mind a húga, mind a szülei ellene vallanak és a kislány visszakerül az anyjához. Tizennégy évesen Riana kézbe veszi a saját sorsát.

Miért Sky?

Afrikában imádják a beszélő neveket. Spice (fűszer), Prosper (boldogulni) Rorisang (dicséret), Princess (hercegnő), Mpo (csésze), Busani (menj tovább), Masentle (jó modor), Nhlanhla (jó szerencsét).

Egy zulu barátom nevezett el Sky-nak a nagyratörő terveim miatt.

Aztán megszerettem ezt a nevet.

De nem csak azért, mert hízelgő rám nézve.

Elnevezhetett volna a kígyónak, sáskának, vagy bármi másnak ami negatív üzenetet közvetít mint a Yehluleka (elbukik), vagy sértő minden nőnek aki kicsit is hiú mint az Isalukazi (öregasszony), hiszen én csak egy „fehér nő” vagyok a „fekete Afrikában”.

Azért tartom hízelgőnek a Sky-t mert reményt keltő. Mindig kívülálló voltam és leszek itt. Soha nem fogok tudni közel kerülni az itt élő emberekhez, pusztán azért, mert az ő bőrük színe sötétebb mint az enyém.

De amikor a távolba nézek, akkor úgy érzem, hogy valahol messze, mégis összeér az ég és a föld.

Üdvözlettel
      Sky

Köszönetnyilvánítás

Köszönöm mind a hét tanító nénimnek hogy az első osztályban megtanítottak írni és olvasni. Nem tudom kinek volt nagyobb a feladat, nekik vagy nekünk, gyerekeknek, de mindannyian sikerrel jártunk.

Köszönöm Klára nagyinak hogy megszerettette velem a könyveket.

Köszönöm a Dél-Afrikai Köztársaságnak a sok-sok óra áramszünetet, amikor nem működik az internet, a telefon. Ezek alatt a hosszú órák alatt vagy olvasok, vagy írok, vagy alszom. Miután kifogytam a könyvekből és már eleget aludtam, nekifogtam írni.

Köszönet a barátaimnak és a pasijaimnak, akik elpártoltak tőlem az évek során, így legalább lelkiismeret-furdalás nélkül veszem kölcsön egy-egy jellemvonásukat a figuráimhoz.

Köszönet Dutch-nak, hogy kitart mellettem, immár tizedik éve. Imádlak. Te is egy jó pasi vagy, kívül-belül.

Fay, nélküled nem jutottam volna el idáig. A kritikáid építőek, a lelkesedésed ragadós, a borító terveidet pedig imádom. Te vagy az én Jolly Jokerem. Tehetséges vagy, higgy magadban.

Drága kisöcsém, ideje lenne megtanulnod végre, hogy nem a húgod, hanem a nővéred vagyok. De ez legyen a legnagyobb hibád az életben. Köszönöm hogy vagy nekem. Szeretlek.

Előszó helyett bemutatom a szereplőket

Ditte: a főszereplő, aki romantikus szerelmes regényeket ír

Jesse: a legjobb barátnője, kedvenc kérdése: kórház vagy rendőrség?

Samantha / Samy: Ditte a menedzsere, és egy dög

Bertie: Ditte ex-vőlegénye, akivel nagyon romantikus volt a szakításuk

Cassandra: műsorvezető és nyomul Adamra

Adam: krimi író, baromi szexi és Dittére nyomul

Elizabeth: történelmi kalandregényeket ír, pedig annak idején megbukott történelemből

Peter: meleg szerelemről ír, és meggyőződése hogy a női írók nem jártak biológia órára amikor a férfi nemi szerveket oktatták

Donald a Postás: aki egy szerencsés ember, mert rendre túléli a találkozásait Dittével

Sátán: a szomszéd gonosz macskája

Terry néni: a szomszéd, és Sátán gazdija

Eric: orvos a sürgősségin

Kathy: nővér a sürgősségin

Theo: sebész a kisvárosi klinikán

Mary: Theo doki asszisztense

Archie: Theo barátja, állatorvos

Dulcie, Liandro, Sarah, Joseph, Bernard: Barátok

Tamara: Divattervező, és nagyon jó üzletasszony

Greta: könyvesboltjai vannak

Irwing: a kiadó képviselője, egy hiéna

Toddy: tinédzser, aki jobban szereti a krimit, mint a szerelmes regényeket, de anyukájával együtt feltétlen rajongója Dittének.

Annak ellenére hogy a Magas-Tátra valóban létezik, ne keressétek sem a Kowal-fennsíkot, sem a Walsky nevű hegyi falut, de a Kowalsky üdülőfalut sem. Mindez csak a képzelet szüleménye, ahogy minden más is.

fejezet

„ - Ó, Tiffany, nem tudtam milyen az igaz szerelem amíg nem találkoztam veled. Ugye megbocsátasz nekem hogy annyi fájdalmat okoztam neked, szerelmem?

Jake tágra nyílt szemekkel nézett Tiffanyra, és közben lassan, óvatosan felemelte a kezét, és érzékien simogatta az arcát, a nyakát, majd haladt le egészen le a melléig. Tiffany egyre erősebben kapkodta a levegőt és megbabonázva nézett Jake-re. A mellbimbói elárulták az igazi érzelmeit. Jake magához szorította Tiffanyt, és a lány rögtön érezte Jake mérhetetlen vágyát ahogy neki feszült a csípőjének. Már most is hatalmas volt.

- Igen, Jake, megbocsátok neked. – sóhajtott Tiffany - Egy feltétellel, soha többé nem hazudhatsz nekem. Őszintének kell lenned velem. Mindent el tudok viselni, szerelmem, a karjaidban, csak a hazugságot nem.

- Ígérem, mindent megteszek érted. Te vagy álmaim asszonya, Tiffany. Engedd, hogy megmutathassam neked, mennyire szeretlek – ezzel megfogta szerelme kezét és a duzzadó férfiasságára húzta ami hatalmas és kemény volt, forrón lüktetett és már csak a beteljesedésre várt.”

Ditte nagyot sóhajtott, és hátradőlt a széken, hogy kinyújtóztassa az elgémberedett tagjait. Közel járt a befejezéshez a legújabb könyvében, már csak az utolsó nagy jelenet volt hátra. Amikor Jake és a még szűz Tiffany egymáséi lesznek. Aztán élnek boldogan míg a halál el nem választja őket.

Szipogott még egy kicsit, mint minden alkalommal amikor mélyen átélte amit leírt. Kéjesen nyújtóztatta ki kezét, lábát, végül ismét egy nagyot sóhajtott és elindult megnézni a postáját.

Épp sétált vissza a kertkapuban lévő postaládájától amikor hallotta hogy csöng a vonalas telefonja. Egyedül a menedzsere, Samantha hívta őt ezen a számon. Tudta hogy közeleg a leadási határidő, valamint az előző regényének a dedikálásai, tehát biztos volt abban hogy fontos a hívás. Megszaporázta a lépteit és még épp fel tudta kapni a kagylót mielőtt bekapcsolt volna az üzenetrögzítő amit Samy elvből nem használt. Miközben Samanthát hallgatta fél füllel arról hogy az előző regénye eddig hány példányban kelt el, hogy hol lesznek felolvasások, dedikálások, megakadt a szeme egy díszesen címzett borítékon.

Elsötétedett előtte minden amikor kiemelte a meghívót. Az ex vőlegénye volt olyan pofátlan hogy meghívta őt az esküvőjére.

Vajon mi volt ezzel a célja? Így akar visszavágni azért mert miután lebukott, otthon, a saját ágyukban, Ditte kidobálta az összes cuccát a kapun kívülre, beleértve a ruháit is, és meztelenül kellett kirohannia a kerten keresztül, a szomszédok nagy örömére? Vagy azt akarja bizonyítani hogy igenis Ditte volt a hibás mindenért, hiszen ő két hónappal a látványos szakításuk után máris megnősül? Vagy a sznob családja dicsekedni akar egy ismert és kedvelt íróval az esküvői vendégek között?

Közben Samantha csak mondta és mondta a magáét, majd amikor végre észre vette hogy Ditte nem válaszol, hirtelen visszakérdezett.

- Jó lesz így, Ditte? Rendben van neked?

- Persze, hogyne, csináld ahogy akarod, meg ahogy szoktad – válaszolt síri hangon.

- Hé, jól vagy? Biztos vagy benne?

- Persze, igen és igen. De ne haragudj, tudnánk ezt folytatni egy óra múlva? Éhen halok, ma még nem ettem egy falatot sem.

- Na jó, egy óra múlva ott leszek nálad és személyesen fejezzük be. Mennyi időre van még szükséged az utolsó fejezethez?

- Egy nap, már csak a nagy jelenet van hátra aztán ők is élhetnek boldogan amíg meg nem halnak.

- Akkor ismét időben elkészülsz.

- Mint mindig, Samy, mint mindig – válaszolta türelmetlenül Ditte.

- Jó, azért ne harapd le a fejem.

Samantha már le is tette a telefont, köszönés nélkül, ahogy szokta. Szerinte a köszönés meg az udvariaskodás csak időpocsékolás, telefonban pedig puszta pénzpazarlás.

Ditte készített egy szelet vajas kenyeret magának, és úgy döntött hogy a hűtőben lévő banán is ehető, ugyanis a cseppfolyós állapottól még elválasztotta egy hajszál. Más nem igen volt otthon, mert amikor írt, akkor következetesen elfelejtett vásárolni. Jesse, a barátnője, meg Samy, a menedzsere gondoskodtak arról hogy ne haljon éhen.

Végszóra meg is jelent Jesse, kezében egy dobozzal, benne a kedvenc pizzájukkal.

- Na mi van hamupipőke, kidolgoztad magad? Vagy maradt még valami holnapra is? – ölelte meg a barátnőjét és máris ment a konyhába.

- A legjobbkor jöttél, te is meg a pizza is. Mert a vajas kenyértől már herótom van. Két napja ezt eszek – fintorgott Ditte.

- És miért nem melegítetted meg a kaját amit a hűtőben hagytam?

- Mert melegedés helyett felrobbant. A nyomai még ott vannak a mikróban.

- Aha. És a felvágott amit tegnap hoztam?

- Az rosszkor volt rossz helyen.

- Na ezt fejtsd ki bővebben – ült le a konyha asztalhoz Jesse és vigyorogva várta barátnője válaszát.

- Az úgy történt, hogy kivettem a kenyeret, a vajat, majd megláttam a felvágottat. Isteni volt az illata. Kitettem az asztalra mindent, majd elrohantam a wc-re, és mire visszajöttem, Sátán, a szomszéd macskája már a papírt nyalogatta.

- Hogy jutott be Sátán a konyhába?

- Azt hiszen véletlenül nyitva felejtettem a bejárati ajtót.

- Véletlenül?

- Persze hogy véletlenül, Jesse, nem gondolod hogy direkt felejtem nyitva és pont a bejárati ajtót, februárban, este tízkor? Egyébként is ennek a lusta dögnek az lenne a dolga hogy ellássa magát ennivalóval.

- El is látta – nevetett Jesse, – a te konyhádban. Okos macska ez. És jó az ízlése is.

- Vettem észre. Na mindegy, a vajas dobozt minden esetre nem tudta kinyitni és magában a kenyér sem kellett neki, csak és kizárólag a felvágottat ette meg. Én meg ehettem a maradékot utána.

Épp csak végeztek a pizzával, amikor megérkezett Samatha is, kezében két papírzacskóval, egyikben frissen sült péksütemény illatozott, a másikban hamburger és sült krumpli.

- Ebédeltetek már? – kérdezte köszönés helyett, és azonnal csatlakozott a lányokhoz a konyhában.

- Csak egy pizzát, szóval jöhet az utánpótlás. Dittének van mit pótolni – vigyorgott Jesse, majd elmesélte Sátán, a szomszéd macska újabb gaztettét.

Mire a lányok végeztek a második fogással és a desszerttel, Ditte is jobb színben látta a világot. Mindaddig, amíg Samatha meg nem szólalt.

- Tudod, csajszi, azért meglepődtem ma rajtad hogy ilyen egyszerűen igent mondtál a tévés szereplésre. Mondjuk pont itt az ideje hogy megtedd ezt a lépést, hiszen a közönség imád téged.

- Mire mondtam igent? - tátotta el a száját Ditte és majdnem megfulladt az utolsó harapás süteményben.

- A tévés interjúra - ismételte el lassan és tagoltan Samantha, mintha Ditte értelmi fogyatékos lenne. - Már be is ütemezték április közepére. Én meg átszerveztem a dedikálásaidat, hogy előtte való nap legyen időd egy kiadós szépítkezésre.

- Kizárt, hogy én a tévében szerepeljek – vékonyodott el Ditte hangja, aki máris közel került a síráshoz. – Bármit, csak ezt ne! Mondd hogy viccelsz, Samy!

- Dehogy viccelek. Egyébként itt az menetrended a következő hetekre. Nyugi, semmi gond nem lesz. Csak add önmagad.

- Hé, ez nem a legjobb tanács, Samy – szólt közbe Jesse.

- Á, ne foglalkozz semmivel, Ditte. Négyen lesztek meghívott vendégek, nem egyedül leszel. Tehát semmi baj nem történhet – ezzel Samantha lezártnak tekintette a témát.

Letette az asztalra a kinyomtatott menetrendet, majd ahogy jött, úgy ment. Köszönés nélkül.

- Ezt nem hiszem el – suttogta megtörten Ditte. – Mondd, hogy nem igaz!

- De, igaz – olvasta a barátnője válla fölött a papírokat Jesse. – Ne izgulj, ha tényleg négyen lesztek a stúdióban, nem sok minden történhet. Én majd segítek neked megfelelő ruhát és cipőt választani, amiben nem fogsz orra esni, mégsem lesz trampli a megjelenésed – simogatta meg barátnője haját, mintha nem is a barátnője hanem a gyereke lenne.

- És eljössz velem a szépítkezésre is – durcáskodott tovább Ditte, – mert valakinek oda kell rám figyelni nehogy igent mondjak egy neonzöld hajfestésre vagy más baromságra.

- Azért az a halvány lila szín nem állt rosszul neked – nevetett Jesse, mert azonnal eszébe jutott amikor az egyik fodrászatban rábeszélték Dittét egy merészebb frizurára, amiben a merész mindössze az volt hogy magentára, azaz egy erős rózsaszín és lila közti átmenetre festették a haját. Amit aztán egy órás hisztizést követően addig gyepáltak míg végül halvány lila lett, ami mégis kevésbé volt feltűnő. – Egyébként hogy sikerült igent mondanod Samynek?

- Ne is kérdezd. Bertinek, igen az ex vőlegényemnek volt képe meghívót küldeni az esküvőjére. Ettől annyira ledermedtem hogy nem figyeltem kellően Samathára, csak automatikusan igent mondtam mindenre. Ettől persze még egy dög, mert tudja jól mennyire utálom a tévés szereplést, mégsem hívta fel rá a figyelmemet.

- Ne őt hibáztasd, ő csak azt csinálja ami a legjobb a karrierednek.

- Nem hiszem hogy jót fog tenni a karrieremnek ha hülyét csinálok magamból a tévében. Még jó hogy az ilyen műsorokat általában előre felveszik, és ha kell meg is vágják – duzzogott tovább Ditte.

- Biztos vagy abban hogy a Cassandra Show nem élő adás? Na mindegy is, a lényeg hogy ne izgulj, április közepéig még sok minden történhet. Veled is, meg a stúdióval is, sőt a műsorral is. Szóval csak pozitív gondolkodás! Én meg rohanok, mert üzleti megbeszélésem van egy új ügyféllel. Vigyázz magadra, estére hozok megint kaját, és meg is várom amíg megeszed, nehogy ismét Sátánnak jusson minden földi jó – nevetett Jesse és elviharzott.

fejezet

Ditte képtelen volt az írásra koncentrálni, csak a tévés szereplés járt az eszében. Az interneten megnézte a műsor weboldalát és rosszul lett. Alig kapott levegőt. Nem csak hogy élő a műsor, de a weboldalon külön meg lehetett nézni a legkínosabb jeleneteket egy-egy kis klipben. Előre látta ahogy csúcsot dönt a nézettsége a baki-parádéban.

Aztán úgy döntött, inkább vásárlással üti el a délutánt. Azt az egyetlen jelenetet bármikor meg tudja írni később is. Vagy éjszaka. Különben is még van egy hete a leadási határidőig.

Alaposan felöltözött, tekintettel a február végi időjárásra. Meleg pulóver, bélelt farmer, tolldzseki, sapka, sál, kesztyű – és indult. Kivételesen nem zárta ki magát, időben kivette a kulcsot az ajtó belső feléről, a táskáját és pénztárcáját is magához vette sőt még a telefonját sem felejtette a töltőn. Mindenre felkészült.

Vagy mégsem.

Mivel a kertkaput még mindig nem csináltatta meg, kicsit meg kellett lökni hogy kinyíljon. Mivel nem a kapura koncentrált, hanem még mindig a tévé műsoron járt az agya, csak azt érezte hogy nem sikerült kinyitnia elsőre, szóval másodszorra jóval nagyobb erővel lökte meg.

Kár volt.

Elsőre is kinyílt a kapu, csak éppen Donald, a postás próbálta megtartani az egyensúlyát a kapu túl felén, a lefagyott lépcsőn. Másodszorra Ditte teljes sikerrel járt, és nem csak szélesre tárta a kaput, de Donaldot is sikerült elsöpörnie az útból. Szegény postás három lépcsőfokot zuhant, háttal lefelé. A feje és a feneke szinte egyszerre ért földet. A táskájából ezer felé szóródtak a levelek, értesítők, újságok.

- Jézusom, Donald, mi történt? – eszmélt fel a révületéből Ditte.

- Azt én is kérdezhetném tőled – morgott Donald miközben próbált felülni. – Próbáltalak megfékezni de olyan voltál mint egy hurrikán. Te győztél. Már megint. Komolyan mondom, veszélyességi pótlékot fogok kérni amíg ebben a körzetben dolgozom.

- Várj, ne mozdulj, majd én összeszedek mindent – sietett a postás segítségére Ditte.

Az utolsó, még jeges lépcsőfokot meg akarta spórolni, mivel utána a járda már jégtelenítve volt. De ebből csak az jött össze hogy a járdára ugrott majd megbicsaklott a bokája és hogy ne essen a térdére, a félig már feltápászkodott Donaldot használta tompításnak. Sajnos a térdét így is beverte, a bokája meg reccsent egy jókorát. És még Donaldot is kifektette, a szó szoros értelmében. Rövid időn belül másodszor.

- Ditte az ég áldjon meg, muszáj kinyírnod? - jajdult fel a postás.

- Basszus, bocs, és ezer bocs. Ne haragudj! Mindjárt segítek.

- Ne, Ditte, ne segíts. Csak azt ne, jó? Maradj a fenekeden, oké? Miután lemásztál rólam, természetesen. Illetve hívhatnád a mentőt, mert attól tartok hogy nem bírok lábra állni és a csuklóm is kezd bedagadni. – nézett kárvallottan a kezére Donald. - Csak ne állj fel, kérlek, és ha lehet ne is mozdulj meg! Legalábbis ne az én közelemben. Menni fog?