Arany János

Arany János balladái

Fapadoskonyv.hu Kft.

Fapadoskonyv.hu Kft.

honlap: www.fapadoskonyv.hu

e-mail: info@fapadoskonyv.hu

ISBN 978-963-299-174-0

Borító: Rimanóczy Andrea

Történelmi

balladák

Rákócziné

Mi lelt téged bús gilice madárka?

Párom után nyögdécselek bezárva;

Vas kalitkám csillog-ragyog, aranyos:

De a lelkem, –

Hejh! a lelkem

Fenekéig zavaros.

Mi lelt, mi lelt, szőke asszony, kékszemű?

Társam után az én szivem keserű:

Oroszlányom viaskodik csatában,

Én pediglen

Fogva vagyok

Büszke Bécsnek várában.

Büszke Bécsnek rettenetes császárja!

Minek engem itt tartani bezárva?

Miért reszket koronádnak gyémántja?

Elbocsáthatsz:

Gyönge kezem

Koronádat nem bántja.

Szabadságra könnyű módon szert tehetsz,

Szőke asszony, elbocsátlak, elmehetsz:

Csillapítsd le lázadozó férjedet,

Békességért

Hejh! örömest

Odaadlak tégedet.

Szőke asszony útnak ered, meg sem áll,

Férje-urát fölkeresi Újvárnál;

Szólana is, köszönne is: hiába!…

Oda borul,

Mint a bokor,

Odaborúl nyakába.

„Ingó-bingó rózsabokor vállamon,

Hozott isten, édes-kedves angyalom!

Isten hozott, úgy ha jöttél, szép virág:

Hogy eresztett

Volna másként

Az a bécsi porkoláb.”

Hátratekint a szép asszony, de nem szól,

Háta mögött áll a cseh kém, tudja jól:

Császár küldte a cseh kémet utána,

Hallgatózni,

Leskelődni

Békeszerző szavára.

„Ingó-bingó rózsabokor vállamon!

Néma vagy-e, hogy nem szólasz, angyalom?”

– „Néma legyek, mikor arra szót vesztek,

Amiért a

Bécsi udvar

Engem ide eresztett!

„Azt akarnák, fúlánk legyen csókomba’,

Mézes-mákot elegyítsek szavamba,

Kebelemen altassam el haragod:

Akkor aztán

Egy országért

Kiadnának egy rabot!”

„Személyemnek Magyarország nagy ára,

Visszamegyek, szavam adtam reája,

Felfogadtam, meg is állom emberűl:

Visszamegyek,

Ha veled a

Békesség nem sikerűl.”

„Jobban ismered te Bécset nálamnál:

Hitszegővel alkuba mért állanál?

Szava játék, hite szellő, kárhozat…

Vezérelje

A nagy isten

Győzedelmes kardodat! –”

„Ez igaz hit legyen áldás utadon;

Vezéreljen a jó isten, angyalom! –

Válaszomat, érdemes cseh, vidd vissza:

Császárod, ha

Ilyet akar,

Magyar nőre ne bizza.”

Búbánatos szőke asszony, kékszemű!

Meddig lesz még a te sorsod keserű?

Rab vagyok még büszke Bécsnek várában:

Rab vagyok, de

Oroszlányom

Harca nem lesz hiában!

(1848)