Vámos Miklós

A csillagok
világa

Vámos Miklós

A csillagok
világa

– mesés regény –

ATHENAEUM

ATHENAEUM KIADÓ

Copyright © Vámos Miklós, 2022

Minden jog fenntartva.

Kiadta az Athenaeum Kiadó,

az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók

és Könyvterjesztők Egyesülésének tagja.

1086 Budapest, Dankó u. 4–8.

www.athenaeum.hu

www.facebook.com/athenaeumkiado

ISBN 978 963 543 248 6

Felelős kiadó: Dian Viktória

Felelős szerkesztő: Besze Barbara

Műszaki vezető: Drótos Szilvia

Borító: Földi Andrea

Elektronikus könyv: Szegedi Gábor

Köszönet és hála

szüleimnek és gyerekeimnek,

akik nélkül ez a könyv

nem jöhetett volna létre.

Mottó (1.)

Nincsenek felnőttek, csak idősebb gyerekek.

Mottó (2.)

Nincsenek gyerekek, csak növésben lévő emberek.

Mottó (3.)

De ők nem szeretik a mottókat.

EGY:
Fejből mese megy

papa, felolvasol mesét, fel?

Persze. Szóljál Tominak, hogy jöjjön ide ő is.

jójó

Na mi lesz?

papa, a tomi nem jön, nem, mer ropog az ég

Ropog, Gabi, ropog, err-rel az elején. Nem jopog, rrropog!

úgy mondom én is, ropog. de a tomi nem jön, mert ropog az ég. attól fél a tomi, tudod, fél

Annál inkább jöjjön ide. Add át neki!

adtam, de kell még egyszer át, kell

Várok.

. . . . . .

Végre, Tomikám. Ülj le, féljünk együtt.

de nem, hanem a gabci mondta, hogy kapunk mesét, arra jöttem, nem arra, hogy féljünk

Arra, Tomi, arra! Nem alla! Rrrrrr. Érdekes, egyikőtök se tudja kiejteni az r-t, Gabi j-nek mondja, ajja, te meg l-lel, alla. Sebaj, majd gyakoroljuk. Alla való a szülő. Meg ajja, hogy meséljen.

jóvan

Ki választ könyvet?

a gabi. most engedem, hogy te választol

jójó, de választhatol te, tomi, választhatol

mér?

csak

én nem tudok, mer ropog az ég. már nem félek, csak mégis arra figyelek. válasszál, gabi

akkor a londoni mackók, de legyen benne az elemetes busz

Gabikám, ha a Tóth Kriszta beleírta, benne van, ha nem, én nem tudom beletenni.

de mér nem? fogod és belemondod, akkor benne lett

a tótkriszta az annak a kisfiúnak, a medvének az anyukája, ugye

Igen. Okos vagy, Tomi, hogy így megjegyezted. Na, nézzük. A londoni mackók. Írta Tóth Krisztina. Elmegyünk a repülővel Londonba…

de nem, hanem az elemetes busszal

Emeletes. Az nem visz olyan messzire. Csak városban közlekedik. London városban.

jóvan, attól még a mi mesénkben közlekedhetik volna az elemetes busz, ha akarjuk

Rendben, Tomi. Tehát elmentünk az elemetes busszal Londonba…

papa, mondhatok valamit?

Mondjad, Gabikám.

az, hogy hányan mentünk az elemetes busszal?

Hát ti ketten. Tomi és Gabi fölült az elemetes buszra…

de nem, mer akkor ki veszi a jegyet?

Nyilván én! Megvehetem nektek előre! Mondhatom?

mondhatod

Virág Tamás és Virág Gábor fölült az elemetes buszra, meg sem álltak Londonig. Három napig tartott az utazás. Robogtak ki Magyarországból, be Ausztriába, ki Ausztriából, be Németországba, ki Németországból, be Franciaországba.

közbe meg se álltak?

Dehogynem, kétszer is, egyszer Bécsben, Ausztria fővárosában, aztán Párizsban, Franciaország fővárosában. Az a papátok kedvenc helye. Van Párizsban két nagy liget, olyan, mint nálunk a Városliget, az egyik a Boulogne-liget, a másik a Vincennes-liget, ezek nehéz szavak.

bulony, venszeee

Jól van, Tomikám. Az egyik erdőben megállt a busz, és ott aludtak éjszaka a sötétben.

milyen erdő?

Vincennes vagy a Boulogne, nem figyelsz?

de nem erdő! azt mondtad, liget

Igazad van.

papa, mondhatok valamit? akkor melyikbe aludtak, a bulonban vagy a venszében

nem venszé gabi, hanem venszen, ugye papa

venszen, de melyikbe akkor, melyikbe?

Te mit gondolsz, Gabus?

hát… a bulonba. de papa, mondhatok valamit?

Persze!

az az elemetes busz, amibe beszálltak a tomigabik, az éppen az az elemetes busz, amelyik a mekdona előtt van a csikibegénél?

Nem, az már nem tud beindulni, csak odarakták dísznek. Ha valamelyik gyerek szülei a McDonald’s-ban rendezik a születésnapi zsúrt, ki lehet bérelni.

télleg? és mi is béreljük?

Majd meglátjuk. Hol van még a születésnapotok! Ne folytassam a mesét?

folytassad, papa

Érdekel titeket?

érdekel

Na jó. Hajnalra besütött a nap a busz ablakain, Tomi-Gabi fölébredt, gyorsan megmosakodtak, felöltöztek, alaposan fogat mostak, reggeliztek, Tomi nutellás kiflit, Gabi csokigolyót tejjel, utána fogat mostak…

de nem, már mostak fogat

Igen, Tomikám, viszont nutellás kenyér és csokigolyó után újra fogat kell mosni, különben jönnek a fogszörnyek.

nem mindig szoktunk

Elég baj. Lehet fogat mosni kétszer is. Nem kopik az, csak fényesedik.

fényesedik?

Majd nézzed meg a tükörben, Gabika, fogmosás után olyan fényes az ember fogsora, mint a… szinte világít.

de inkább akkor majd este nézem meg a sötétbe

Jó, csak jussunk már végre Londonba azzal az elemetes busszal!

te is velünk jössz?

Nem, én itthon maradtam.

akkor mér nem jön velünk a mama legalább?

és te papa mér maradol itthol, mér?

Rendben, mind a négyen megyünk a busszal, frissen, fiatalosan folytatjuk utunkat, föl Le Havre-ba, onnan aztán hajóznunk kell. Vagy választhatjuk a Csalagutat. Fúrtak egy hosszú lyukat az óceán alatt, azon átjuthat az ember Franciaországból Angliába. Vagyis vonat megy. Hát, talán két lyukat fúrtak. Lehet. hogy egy nagyot, mittomén. Biztos drága, sokba kerül a jegy.

jegy kell az alagútba?

Bizony ám. Útvám.

de nem, akkor menjünk a hajón

A hajóra is kell jegy.

és az nem drága?

De, elég drága.

hát minden drága?

Nagyjából. Ha az ember utazgat, az meg a legdrágább mulatság, főleg nekünk, magyaroknak.

mulatság? azt nem mondtad

Gabi, te mit gondoltál, miért utazunk, azért, hogy rosszul érezzük magunkat? Persze hogy mulatság! Szórakozás. Kikapcsolódás. Nézelődünk, szépeket látunk, finomakat eszünk, ismerkedünk a világgal.

de mér a magyaroknak leg?

Kis ország, kis pénz. Bonyolult. Gyerünk, mindenki a helyére, biztonsági öv bekapcs, indul a busz.

én legelöl ülök

én is, mer én vezetek

én is vezetek

Azt hittem, én.

nem, mi vezetünk a gabival

Mi lesz az én dolgom?

vegyed szépen a jegyeket

Hm. Fölhajt végre a buszunk a hajóra, vagy inkább kompra, kompnak hívják az átvivő hajót két sziget között, ide-odázik, mint a villamosok. Anglia egy nagy sziget, Európa, ahonnan jövünk, az meg egy óriási sziget, Ázsiával együtt. Két földrész, Európa és Ázsia, de nem ez a lényeg, veszem szépen a jegyeket, van nálam sok angol font, az a pénz Nagy-Britanniában, vagyis Angliában, ami a másik neve, mindegy, átviszi a buszunkat a komp, lehajtunk. Angliában bal oldali a közlekedés, ne szóljatok közbe, magyarázom, azt jelenti, hogy a kocsik, buszok, teherautók az úttest bal oldalán haladnak, nem úgy, mint nálunk, ahol a jobb oldalon közlekedünk, nem is tudom, mióta.

jobb oldalas? az mi az?

Gyertek át a szobámba, megnézzük az interneten. Hú, de szépen kisütött a nap! Mindjárt itt a nyár. Rémlik, hogy a harmincas évekig nálunk is bal oldali közlekedés volt, mint Angliában. Egyszer talán mi is elmegyünk a repülővel Londonba, ahogyan a Tóth Kriszta a fiával, és látni fogjátok, milyen fura, hogy minden az ellenkező irányból jön, a körforgalomban a legviccesebb, az ember ösztönösen arra néz, ahová nálunk kell, és akkor… Tessék: A vasúti közlekedésben hazánkban már az egészen korai időkben, 1855-től alkalmazták a jobb oldali közlekedést, természetesen csak ott, ahol két sínpálya volt kiépítve. Ennek némiképp ellentmond a gödöllői HÉV ma is bal oldali hajtási iránya, illetve a kisföldalatti, mely 1973-ig szintén bal oldali volt. A repülőgépek tömeges elterjedésével szintén a jobb oldali kikerülést határozták meg a világon egységesen. A hajózásban is…

papa

Pillanat! Csak befejezem. Téged nem érdekel? Engem igen. Aszongya… Az 1930-as évek második felében a környező országokban már bevezették a jobb oldali hajtási irányt, Ausztriában 1938. szeptember 19-től, Csehszlovákiában 1939. május 1-től tértek át a jobb oldali közlekedésre. Nálunk a második világháború kitörése miatt az áttérést két évvel elhalasztották. Jól mondtam. Gyerünk vissza a szobátokba, folytatom a mesét. Tehát bal oldalon haladtunk az emeletes busszal. Úgy képzeljétek, hogy Angliában a sofőr a másik oldalon ül a kocsikban, a kormány is ott van, értitek, minden fordítva. Száguld az elemetes buszunk, vagyis inkább lassan araszol, mert épp a csúcsforgalomba érkeztünk bele. Óvatosan vezet a Gabi-Tomi, vigyáznak, ha eléjük hajt egy figyelmetlen autós, rádudálnak, tü-tü-tű!

a duda nem is ilyen, nem ilyen

Hanem?

tü-tü-tűűű!

Rendben, Gabus. Tü-tü-tűűű. Megérkeztünk London szívébe, uraim és hölgyeim.

kik a hölgyeim? csak a mama van a buszon, vagy nem?

Uraim és hölgyem, balra a Trafalgar tér, a szökőkúttal, a kőoroszlánokkal és Nelson admirális szobrával a kőoszlop tetején. Nelson egy tengerészkapitány volt…

kalóz?

Nem, Tomikám, nem kalóz, talán nem is kapitány, hanem tengernagy, a brit hadiflotta parancsnoka, legyőzte a francia és spanyol hajóhadat Trafalgarnál…

azon a trafa téren, a szökőúttal?

Gabikám, azt már csak később, a tengeri ütközet emlékére keresztelték át. Korábban valamelyik angol király nevét viselte, talán negyedik Vilmosét, majd megnézzük a neten. A napóleoni háborúkban vívták ezt a tengeri csatát, Napóleon egy francia császár volt, aki meg akarta hódítani az egész világot, de rajtavesztett, vagyis miután nagyon sok országot elfoglalt, szép lassan mindenünnen visszaszorították, komoly vereségek érték, mint ez a bizonyos a Trafalgar-fok közelében, aztán Oroszországban, a szárazföldön, ahol Kutuzov győzte le, illetve a zord idő, Tél tábornok, mindegy. Nelson addigra már sok harcot vívott, többször megsebesült, elvesztette az egyik karját és az egyik szemét, végül Trafalgarnál meg is halt a csatában.

[Rázúdítod a gyerekekre ezt a sok nevet. Meséről volt szó! Miért kell mindig mindent Ádám és Évától? Tudom, tudom, félsz, hogy rövid az élet, megeshet, hogy nem lesz több alkalmad a napóleoni harcokra kitérni. Ha nem lesz több alkalmad, majd megtanulják az iskolában. Vagy nem tanulják meg. Lazíts már.

Lazítani? Én? Viccelsz, ugye?]

papa, mondhatok valamit?

Persze, Gabi, mindig.

nem az, hogy a nelzon meggyőzte a csatát?

De.

ha pont meghal viszont, akkor nem ő a győztes

Az angol hajóhad győzött, mindeközben Nelson admirális életét vesztette. Nem mindig az a győztes, aki életben marad. Ez komplikált, majd később megmagyarázom.

nem, hanem most, mert amikor azt mondod, hogy majd később, akkor sose

Még nincs itt a később. Ne aggódj, Tomikám, gyűjtöm ezeket. Tudom, van-e Mikulás, a gólya hozza-e a gyerekeket, délszláv háború…

meg az, hogy mi lesz a dédivel

Igen, és plusz a Nelson. Indulunk tovább, megnézünk más szép tereket Londonban. Az angolok néha cirkusznak nevezik, szörkösznek ejtik, Oxford Circus, Piccadilly Circus. Van néhány nagy park, akkora, mint a Hajógyári-sziget. Regent’s Park. Hyde Park. Annak az egyik sarkánál lakott egy nagybátyám, a papám testvére, úgy hívták: György, az angolok meg úgy: George. Képzeljétek, egyetlenegyszer találkoztunk, néhány órára, az úgy volt, hogy az első feleségemmel, akit nem ismertek, illetve csak látásból, ővele nagy nyugati utazást tettünk, életünkben először, hetven-hetven dollárral, mert akkor még szocializmus volt, vagyis nem lehetett bármikor kilépni Magyarországról… Hat. Majd. A vasfüggönyt is majd. Lényeg, hogy három nap leforgása alatt…

papa, mondhatok valamit?

Tessék, Gabikám.

mi az, hogy első feleséged? a mama a feleséged, ő az első!

Ööö… Hét. Engedjétek már, hogy a mesére összpontosítsak. Uraim, itt látható a Hyde Park, jobbra mellette a londoni Hilton Hotel, a legfelső emeleten, azt hiszem, a huszonkettediken a híres panoráma étterem, oda hívott meg a George, mert egészen közel lakott… nem érdekes. A Hyde Park csücskében található az úgynevezett Szónokok sarka, ahol éjjel-nappal beszédeket tartanak megszállott emberek, akik változatlanul hisznek a kimondott szavak erejében. Ami azt illeti, én is hiszek a kimondott szavak erejében, csak nem úgy, ahogyan ők. Még inkább hiszek a leírt szavak erejében, amit megfogalmazunk, az előbb-utóbb hat ránk, önmagát beteljesítő jóslat, így hívják az ilyesmit.

[Hosszú. Korai.

Lehet.]

Nyolc. Például ha betegek vagyunk, és csak azt hajtogatjuk: juj, de fáj, juj, de súlyos, akkor valószínűleg rosszabbul leszünk. Ha viszont úgy állunk hozzá: nem is olyan nagy a baj, és mélyeket lélegzünk, általában javul a helyzet, minden egyes alkalommal, amikor a levegő a tüdőnkbe hatol, beszívjuk a világmindenség egy darabkáját, az eleve gyógyhatású, ha ehhez hozzágondoljuk, hogy alapjában véve egészségesek vagyunk, az élet szép, ettől föltehetően jobban is érezzük magunkat, s a végén talán tényleg meggyógyulunk… Gabikám, mit rajzolsz?

lovagokat, vívják a csatát

Mik azok a vonalak alul?

hullámok, mer ez tengeri csata

Értem. Már nem érdekel a mese?

érdekel, de közbe rajzolok

Tomi, te meg legózol?

aha. csak a kezem legóz, én figyelem a mesét

Nna. Halvány dunsztom sincs, hol tartottam.

london, papa, hájpark

abba a hájparkba is van szökőút?

Azt hiszem. Londonban majdnem minden parkba és térre csinálnak szökőkutat.

mér?

Jó nézni, hallgatni. Csobog. A víz az ember őseleme, talán a legfontosabb. Ezért szeretünk annyira víz partján nyaralni. Kilenc. Erre most végképp nincs idő, már rég ágyban volna a helyetek. Bújjatok be, jó?

mingyár, csak még befejezhetem a rajzom? folytassad a mesét

Tehát. Miért is jöttünk Londonba?

papa, mondhatok valamit? biztos hogy látogassuk a vera tesvérünket, azér

Tényleg. Meglátogattuk Verát, tudod, az ő mamája az első feleségem, ezt majd máskor. Vera nagyon örült, fölvitt minket London szemébe, ami egy óriási körhinta, látszik az egész város. Megnéztük az akváriumot is. És a Globe-ot, a nagy William Shakespeare színházát, nemrég újra fölépítették a Temze partján az eredeti pontos másolatát, ami annak idején leégett.

[Elég már! Nem egyetemi katedrán vagy, hanem a gyerekszobában, törökülésben. Mese. MESE, érted?

Értem. Fő, hogy te annyira tudod, mit kéne tennem.

Csak segíteni próbálok.

Az esetben légy velem valamivel nagyvonalúbb.]

Végül beültünk egy londoni étterembe, rendeltünk angol bélszínt, közepesen átsütve, rósejbnit, kecsápot, és mert nagyon szépen ettetek, Tomi-Gabi kapott utána desszertet, karamellapudingot…

nem, én fagyit kérek

én is

Akarom mondani fagyit, csoki-vaníliát…

nem, én tracsatellát

én is tracsatellát. nem, inkább csokit és tracsatellát

papa, mondhatok valamit? kaphatunk két gombócot?

Gabi, a mesében hármat is, ott nincsenek fogszörnyek, azaz vannak, de egy másikban.

éljen a fagyi!

éljen a fagyi!!

Azt hittem, én… Mindegy. Aludjatok jól, álmodjatok szépeket, ébredjetek egészségesen.

cupp-cupp!

cupp-cupp!!

Ne mondjátok, csináljátok.

jójó

KETTŐ:
Lovagok és mentő

papa, meddig várunk itt, meddig?

Amíg a mama kijön, addig, Gabóca. Tekerjél. Azért hoztam el a kis bringákat, mert otthon nincs ilyen nagy betonplacc, ahol bicajozhatnátok. Nézd, a Tomi milyen gyorsan körbe-körbézik. Tomi! Vigyázz, az úttestre ne menj, jönnek néha autók!

jó, papa, vigyázok. gabi, versenyzünk? én leszek a győztes

Honnan tudod?

mer megbeszéljük

A Gabi sose győzhet?

de, majd egyszer, most én, háromszor én, aztán ő

tomi, biciklizzünk egymás mellett, tomitomi, úgy, hogy senki nem előzi meg a másikat, és akkor két olimpiai bajnok lesz

. . . . . .

kijön a mama végre, ki? már nem akarok bicajozni

Gabika, szépen kérlek, ne türelmetlenkedjél. A dédi beteg, nagyon beteg, a mama bent van nála, hogy erőt adjon neki, most az a legfontosabb.

de nem, hanem mi is menjünk be

Sajnos tilos.

múltkor bevittél

Szóltak, hogy nem lehet, ez intenzív osztály, négy ugyanolyan súlyos beteg van együtt, mint a dédi, láttátok, csak fehér függönyök lógnak az ágyak között, állítólag zavartuk a többieket.

kár

papa, mondhatok valamit? mi is adhatunk erőt a dédinek, ha megmondod, hogy kell adni erőt

Nem tudom egészen pontosan. A mama odaül mellé az ágy szélére, megfogja a kezét, beszél hozzá. Azt a dédi érti, akkor is, ha nem mutatja. Érzi, az biztos. Nem tud beszélni, nem tud mozogni, de azért él, imádkozni kell, hogy javuljon az állapota.

mitől lett beteg a dédi?

Idős már, kilencvenhat éves, gyöngébbek a csontjai, mint… Elesett, összetörött a csuklója, emlékezhettek, begipszelték, rátették azt a kemény, merev izét, amire a Tomi rajzolhatott egy napocskát. De fájt neki, az orvos azt mondta, amíg beforr, ne szedje a véralvadásgátlót, ami viszont a szíve miatt kellett, és akkor kapott egy sztrókot, vagyis az agyában elpattant egy ér…

[Megőrültél?

Igen. Nem fogok hazudni nekik. Szerinted mit csináljak?

Képletesen, ha már, és röviden, velősen.]

Uraim, hagyjuk a részleteket, a dédi agyában baj lett, most várni kell, hogy elmúljon, ez a lényeg.

tomi, játsszunk rendőröset, tomitomi

nem érek rá, nagy munkába vagyok, átszerelem magam orvoshoz, fehér köpenybe, akkor beengednek a dédihez, és meggyógyítom a dédit, nagyon nagy munka

én is átszerelhetem magam orvoshoz, én is át?

de nem, te legyél az orvossegédkapitány, aki vigyázza a rendet

a papa az orvossegédkapitány, tomi

jóvan

Tomi-Gabi, meséljek egy fejbőlt?

aha

Miről meséljek?

hát… te mondjad meg

mondja inkább a gabi

Gyertek ide mellém, gyorsan, gyorsan, mert elüt a mentő!

a mentő pont nem elüt, hanem menti, akit elütnek

Akkor se bicajozzatok az úttesten, az a kocsik helye, nektek itt az egész parkoló.

ha nagy leszek, mentő leszek, mentő, nénónénó

Majd ezt még meggondolod, Gabikám. Tomi, ide hozzám, rögtön!!! Nem látod, hogy jönnek az autók?

ne kiabálj! nem igazság! mi mentőrendőrök vagyunk, és nem szólhatsz ránk, mer rögtön megbüntetünk

Jó, nem kiabálok. Te viszont ne sírjál, ha egyszer mentőrendőr lettél. Különben azt mondtátok, orvossegédkapitány vagyok, akkor mégis rátok szólhatok.

de nem, mer a mentőrendőr a nagyobb

Vigyázzatok, mentő!

jó sok mentő szirénázgat itt, jó sok

Igen, Gabi, mert van hátul egy mentőállomás, látjátok, az a piros téglás lapos ház. Ott, balra. A sárga konténer mögött.

konténer, az mi az?

Nagy tároló izé.

nem jól mondja a papa, a konténer az fulladékgyűjtő, én mondom jól, gabi, tudom a mamától

Eegen. Vigyázz, autók!!! Mesélek akkor a mentőállomásról, jó?

meg a mentőrendőrökről is, a mentőrendőrökről

legyünk inkább mentőlovagok, gabi, mentőpáncélba

jójó

Tehát. Mentőlovagok, mentőállomás, mentőpáncél.

a tűzoltó is mentő, menti az embereket

Szép gondolat, Tomus.

akkor viszont a mentőállomásba tűzmentők is vannak, ugye papa, vannak

gabi, süket vagy? nem a papa mondta, hanem én, nem a papától kell kérdezni, hanem tőlem

jójó. mesélj már a mentőállomásról papa, mesélj

az a címe legyen, hogy tomi lovag és gabi lovag menti az embereket a mentőállomáson

és a papa lovag

Bár így volna.

ezt nem értem

Én sem.

minek mondod, ha nem érted?

Látod, ezt sem értem. Egyszer volt, hol nem volt! Volt egyszer egy mentőállomás. Egy szép nyári napon csöngött a telefon. Tomi mentőlovag vette föl a kagylót. Izgatott férfihang, nem, nő, csak olyan mély a hangszíne, hogy azt lehetett hinni. Nagyon hadart: Tessék jönni gyorsan, gyorsan, Budapestről telefonálok! Mire a Tomi mentőlovag: Lehetne egy kicsit pontosabban a címet? Itt vagyok a Rózsadombon, vagyis ez már a Hűvösvölgy, azonnali segítséget kérünk, küldjenek mentőautót, de viharos sebességgel! Emberéletről van szó!

akkor inkább mentőhelikopterral kell menni, azzal kell

azzal a mentőhelikopterral menjünk, amelyiknek az a rendszerszáma, hogy tomigabi 1

Van olyan?

jaj, papa, te mondtad aztat, hogy ez lesz a rendszerszáma a mentőhelikopterunknak

nem rendszerszáma gabi, hanem rendszáma

Előbb azért kérdezze meg a Tomi rendőrlovag a telefonálótól, hogy mi a baj.

de mi nem rendőrlovagok vagyunk, hanem mentőlovagok, papa, ennyit se bírsz megjegyezni?

Tomi mentőlovag megnyugtatta az izgatott női hangot, és alaposan kifaggatta. Az történt, hogy egy kedves idős néni rosszul lett a Hűvösvölgyben, fekszik a nedves füvön, elég párás az idő, azt se tudni, él-e, hal-e. Siessenek a mentőlovagok, amennyire csak tudnak! Máris indulunk. Míg Tomi lovag telefonált, Gabi kihozta a hangárból a nagy mentőhelikoptert, a barnát.

de nem, a nagy mentőhelikopterunk az kék

Bocs, Tomus, szóval a kéket, berakta a mentőfelszereléseket, az oxigénpalackot, amivel levegőt fújhatnak az ájult ember szájába, a vérnyomásmérőt, a lázmérőt, a sztetoszkópot, tudjátok, amivel a Márti doktor néni szokta hallgatni, mi van a szívetekkel és a tüdőtökkel, a defibrillátort… ööö…

olyan izét nem akarok vinni, amit a márti doktornéni úgy bedug a szánkba, hogy köpni kell

Jó. Hordágyat, orvosságokat, kötszereket. Ejtőernyőket, hogy végszükség esetén ki lehessen ugrani a helikopterből. Tomi-Gabi gyorsan beszállt a fülkébe, elindították a rotort.

motort!

Nem, Tomikám, a helikopter forgó bigyója a szárnyakkal, az rotor. A motor hajtja a rotort. Érted? Fölszállt a helikopter a mentőállomásról a magasba…

a papamentőlovag is velünk jött, velünk

Úgy van. Lenézett Tomi-Gabi, hogy merre röpülnek, látták Óbudát, a Margit-szigetet, a Dunát, a hidakat, tetszett nekik a városunk, de nem bámészkodhattak, mert a szegény néni várt rájuk, pontosabban nem várt, hevert eszméletlenül. Senki nem tudhatta, mennyire súlyos az állapota, egyáltalán él-e még. Tomi-Gabi teljes gázzal szállt előre, a Lánchídnál élesen balra fordultak, át a királyi vár fölött, beláttak a nemzet képtárába és könyvtárába, csak tovább, kanyarodás, nicsak, a Moszkva téren mekkora a dugó, milyen szerencse, hogy helikopterrel vagyunk, és nem mentőkocsival.

fölkapcsolhatjuk a szirénát a mentőkocsiba, hogy engedjenek át előre

a mentőhelikopterba is fölkapcsolhatjuk, gabi

Be.

mit?

Nem „mit?”, hanem „tessék?”. A szirénát bekapcsolják, nem föl. A villanyt is meggyújtják, azt se föl. Ha azt mondjátok, meggyújtjuk, lelki szemeimmel azt látom, hogy gyufával, amihez egyébként soha, semmilyen körülmények közt nem nyúlhattok, amíg föl nem nőtök, szóval, lángra lobbantjátok, ég a búra…

most ezt mér mondod, papa?

Nem érdekes. Sziréna bekapcs, nééénóóó, nééénóóó, a szembe jövő repülők kitérnek. Leereszkedünk Hűvösvölgyben a nagyréten. Kisebb csoportosulás veszi körül a nénit. Amikor kiszállnak a helikopterből a mentőlovagok, a fehér köpenyük láttán…

de nem fehérköpeny, hanem szafander papa, lovagos szafanderbe vagyunk mi

Azt mondtad, mentőpáncélban. Gondoltam, az fehér, mint az orvosi köpeny, csak éppen vasból. Acélból. Folytathatom?

folytasd, papa, folytasd

Úgy veszem észre, Tomika inkább bicajozna mesehallgatás helyett.

nem, csak ráültem, hogy ne fárasszam ki a lábomat. de pedig így is kifáradt. mikor jön már a mama?

Amint lehet s szabad… Ha tudnál számolni ezerig, mire ezerig érnél, biztosan kijönne.

tudok számolni, egy kettő három kilenc tíz harminc húsz, ezer, ugye hogy tudok

Nagyszerű, Tomikám. Gabi, te is tudsz számolni?

nem, csak a tomi, mer a tomi okos

Ugyan, Gabóca! Az csak sokára derül ki, hogy mennyire okos az ember, nagyjából az élet végére. Addig mindannyian hol okosak vagyunk, hol buták, hol ügyesek, hol suták…

az mi az a suták?

Suta.

mér mondtad akkor, hogy suták?

Viccből, Gabikám. Ez a többes száma. A suta egy másik szó az ügyetlenre. Próbáltam rímet facsarni. Próbálkozunk. Külömbféle jerekekkel kísérletezünk.

mit?

Nem fontos. Vissza a mesébe! Fussunk oda az öreg nénihez a nagyréten, nehogy elpatkoljon, épp most…

elpatkoljon, az mi?

Meghaljon. Régiesen.

de nem halhat meg, átszereltem magam orvosba, és meggyógyítjuk a gabival, meg még itt vagy te is, mentőkapitány, a szetoszkóppal

Sztetoszkóp. Hozzátok a műszereket, vagyis előbb a hordágyat, fektessük rá az öreg nénit, egy-kettő-három. A mentőlovagok vizsgálják meg.

papa, mondhatok valamit? a dédit is rátették hordágyra, rá?

Ami azt illeti, nem mesélték nekem a részleteket, tudjátok, a mama nagymamája a dédi.

dédmamája

Nem, Tomi, a ti dédmamátok, de a mama nagymamája. A ti nagymamátok az a mama mamája.

mit?

Kissé bonyolult. Nézd. Megszületik egy ember. Add csak ide azt a fadarabot, Húzok egy vonalat ide a homokba, ez az az ember, aki most született.

akkor csecsemő

A csecsemő is ember. Húzok mögé egy picit hosszabb vonalat. Ez a papája. A papának is volt papája, és így tovább. Azonban minden papa nagypapa is lehet egyben, és ha szerencséje van, tehát elég sokáig él, dédpapa is. Ugyanez a helyzet anyai ágon, az anyákat a másik oldalra rajzolom…

[Óriási. Hallhatnánk néhány keresetlen szót a génekről, az örökléstan rejtelmes titkairól, a mikrobiológiáról? Úgyis ráérünk.

Mi a túrót akarsz? Egyszer meg kell tudniuk, mit jelentenek a rokonsági fokok.

Persze. Bár talán mégsem a mesébe fűzve. Majd inkább az iskolai években. Esetleg a felső tagozat elején.

Jó, hát…

Volnál szíves visszatérni végre a cselekményhez, ha ugyan még emlékszel, hol tartasz.

Várjunk…

Öreg néni, vizsgálat a hordágyon.

Ja. Kösz.]

A két mentőlovag benéz a néni szájába és orrlyukaiba, látják ám, hogy a torkán akadt egy falat az ebédből, nyilvánvaló, attól lett rosszul.

mit ebédezett a néni, mit?

Mit is, mit…

nem mit, mit, hanem tessék, tessék

Rendben, Tomi, ez ügyes volt.

és nem suták

Tejfeles csirkepaprikást galuskával, kovászos uborkával, kisfröccsel. Egy darab csirkeporcogó akadt a torkán, amit a Gabi mentőlovag nyomban kiszedett onnét a nagycsipesszel. Visszatért a nénibe az élet, lélegezni kezdett, arca kipirult, szeme fölnyílt. Kérdezősködött, hogy mi történt.

hogy hívják a nénit, papa, hogy?

Te mit gondolsz, Gabci?

szerintem… magdi néni!

Mint az óvónőtök?

dehogy gabi, az nem valószínű, hogy pont úgy, hanem-hanem-hanem pikpak néni

Pikk-pakk néni?

felelni kell, nem visszakérdezni, a mama mondta

Honnan veszed ezt a Pikk-pakkot?

a rajzfilmbe volt a pikpak majom, onnan veszi a tomi, onnan

Nem minden szó lehet név, a pikk-pakk másképp hangzik, mint egy néni neve. Majomnak még elmegy.

akkor is pikpak néni, mer azt akarom

Szeretnéd, igaz?

azt szeretném. pikpak pikpak

Szóval. A rendőrök URH-n beszóltak a központba, hogy küldjenek gyorsan egy mentőt. Csakhogy mire az ideért, a Tomi-Gabi mentőlovagok már szépen ellátták a nénit, és…

ellátták a baját?

Nem, Gabikám, a betegségét látták el, vagyis fölélesztették. A nénit azért berakták a mentőautóba, biztonság kedvéért elvitték az ügyeletes kórházba.

papa, mondhatok valamit? a dédivel is pont ez történt?

Ilyesmi.

akkor ez az ügyeletes kórház?

Nem, ide csak utána került. Ügyeletes azt jelenti, készenlétben álló, mindennap egy másik kórházat jelölnek ki, és a mentőautók odaviszik a betegeket, akik hirtelen rosszul lesznek. A sebesülteket is, ha baleset…

értjük papa. de most akkor a dédivel mi lesz?

Azt még nem lehet biztosan tudni. Nagyon reméljük, hogy szép lassan magához tér, kapja a kezelést, az orvosságokat. Ha szerencsénk van, idővel fölépül. Ami azt jelenti, hogy meggyógyul.

de papa, ha nem szerencsénk van, akkor mi lesz a dédivel?

Nehéz ezt így… maradjunk annyiban, hogy szerencsénk van. Nektek pláne, mert ti még megismerhettétek a déditeket…

mért papa, te is megismerhetted a dédit

Igazad van, de a dédi a ti déditek, a Vikinek nagyija, a Viki mamájának az anyja. Én soha nem találkozhattam a saját dédimmel, egyikkel sem. Pedig nyolc dédije lehet az embernek. Én még a nagyimat sem ismerhettem az apám oldalán, az anyait alig, meghalt, amikor még kicsi voltam. A nagypapám is meghalt. Az apai vonal pedig… ezt… máskor. Nektek legalább egy nagypapátok van azért, meg egy nagymamátok, plusz a dédi, legalábbis… Azt még nem is meséltem, hogy amikor megismertem Vikit, aki a mamátok lett, húsz évvel volt fiatalabb nálam. Az nagyon sok. Éppenséggel lehetne egy olyan korú lányom, mint ő, ha húszévesen ejtek teh… ha húszéves koromban anyává teszek valakit… talán ez is túl bonyolult még nektek. A házaspároknál általában körülbelül ugyanannyi éves a férfi és a nő, illetve a férfi kicsivel idősebb, értitek? Ez így helyes, az a természetes, ha ugyanabba a nemzedékbe tartoznak, nincs jelentős korkülönbség, mert akkor valószínű, hogy hasonló az érdeklődési körük, az élményviláguk, az életritmusuk, ebből adódóan jól vagy jobban megértik egymást.

papa, mondhatok valamit? a mama mikor veszeked, annak az az oka, hogy nem érti jobban meg egymást?

Gabikám, néha én is veszekedem, nem könnyű… Oda szeretnék kilyukadni, hogy mindennek ellenére összeszerelmesedtünk a Vikivel, de az egész családja gyanakodva fogadott, ez a legfinomabb kifejezése a helyzetnek. Ugye, egy idősebb pasi azzal a kislánnyal… értettem, tudomásul vettem, mindig elképzeltem, mit szólnék én, ha a lányom…

nincs is lányod papa

Dehogy nincs, a Vera, tudjátok!

a vera az a tesvérünk, nem a te lányod

Tomikám, attól, hogy a testvéretek, még lehet az én lányom. Ahogyan te a Gabi testvére vagy, s egyúttal az én fiam. Elég az hozzá, Viki rokonsága nem örült nekem, a dédi volt az egyetlen, aki igen, pedig az ő világa szöges ellentétben áll az enyémmel, kezdve ott, hogy mélyen vallásosak, nagyon. Ez is túl… Hogy egyik szavamat a másikba ne öltsem, a dédi szeretett engem, és én is szerettem őt, mert nekem nincsen apám, sem anyám, hosszú ideje már, nincs rokonom, csak az egy szem húgom, és ahogyan kanyarog az idő zavaros folyója, egyre jobban hiányoznak, erre most a dédi is…

[Az idő zavaros folyója. Fogadd szívből jövő gratulációmat.

Hagyjál békén. Inkább azt mondd meg, mit csináljon az ember, hogy ne bőgjön a kisfiai előtt.

Szorítkozzék a mesére. Mi több, használja a gyerekek nyelvét a saját felnőtt frazeológiája helyett.

Sajnálom, én megfogadtam, hogy sose fogok gügyögni nekik. Az nevetséges.

Lehet, hogy nevetséges, de legalább nem ijesztő. Ne traktáld őket a saját bánatoddal, már eleget hallottuk, milyen árva vagy, milyen magányos, milyen kiközösített, bla-bla-bla.

Jó, jó… csak úgy kiszaladt.

Szedd össze magad. Persze most sincs nálad zsebkendő.

Papírzsepi mindig van, a fiúk miatt, csak azt utálom.]

mér sírsz papa, mér?

mi a baj?

Semmi. Ilyenkor azt szokták mondani, valami bement a szemembe.

valami bement a szemedbe?

Már kinn van. Gyertek ide, hadd öleljelek át titeket. Ti vagytok a szemem fénye. Szemünk fénye a mamával. Szemünk fényei. Kérek puszit. Köszi. Maradjunk csöndben, gondoljunk a dédire, küldjünk neki erőt. Így. Még. Hátha rendbe jön… rendbe jönnek a dolgok. Minden vonalon. Szerintem igyekeznünk kéne, hogy többet találkozzatok a nagyival, úgyis csak az az egy van.

én nem szeretem, ha volna még nagymamánk, mer nagyon sokat kell várni, amíg befejezitek vele a beszélgetést

Várni, Tomikám, rrr!

gyere, tomi, megint legyünk bicajos rendőrök

én bicajos lovag leszek és harcolok

harcoljunk, harcoljunk! áááááááá!

Vigyázzatok, autó!!!

. . . . . .

Mi történt? Tomi, mért sír a Gabi? Egy másodpercre nem figyelek, és rögtön…

a tomi bántott engeeem

Tényleg bántottad?

csak harcoltam, és megszúrtam a lándzsával

Mondtam, hogy nem szurkálhattok a botokkal, mert elveszem! Azonnal kérj bocsánatot!

bocsánat

Ne tőlem, a Gabitól!

bocsánat, gabi

nincs bocsánat!

látod, milyen?

Nagyon szépen kérem, béküljetek ki, de rögtön! Ha ezt meghallja a dédi, egészen odalesz!

békülünk. gyere, gabi, még harcoljunk

itt a mama!

mama!

mamamama!

Állj!!! Ne rohanjatok át az úton!!! Jaj… komolyan mondom, ehhez már gyöngék az idegeim. Mi van a dédivel? Jó… majd később. Adjátok ide a bicajokat, berakom a csomagtartóba, gyorsan, mindenki a kocsiba, haza, vacsora, fürdés.

papa, mondhatok valamit? mi szeretnénk a mekdonába vacsizni a tomival

nem mekdona gabi, mekdonál

jójó, oda szeretnénk

Beszéljétek meg a mamátokkal.