Veszelszki Ágnes

Illemkalauz

Protokolltanácsok mindennapi
és kevésbé mindennapi helyzetekre

részlet

© 2021 Dr. Veszelszki Ágnes
© 2021 Libri Kiadó, Budapest
Borítógrafika és illusztrációk © Czikkely Panni (@czikkcakk) – ZUG műhely

ISBN 978 963 433 968 7

Felelős kiadó Gyuricza Eszter
Felelős szerkesztő Ferenczy Zsófia
Olvasószerkesztő Varga Anita
Műszaki szerkesztő Széplaki Gyöngyi

Elektronikus változat:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu
Készítette Ambrose Montanus
2021

Előszó: Az illemszabályok és az élet keménységéről

A kötet kiindulópontjaként egy Facebook-, majd Instagram-oldal szolgált. Az oldalak ötlete pedig a Budapesti Corvinus Egyetemen meghirdetett Protokollkommunikáció kurzusból eredt. A felkészülés során összegyűjtött protokoll-tudnivalókból és illemcsemegékből kiindulva elindítottam egy nyilvános, a közösségi médiában elérhető oldalt, amelyre 2020 januárja óta mindennap feltöltök egy illemszabályt. Ezúton is köszönöm a hűséges oldalkövetőknek a sok-sok visszajelzést, kérdést és üzenetet. Nagyon sokat tanultam tőlük.

Ugyan szabálynak nevezzük a könyvben szereplő tartalmakat, ám fontos megjegyezni, hogy egyik „szabály” sincsen kőbe vésve. Ezek inkább ötletek, javaslatok, tanácsok, amelyeket a szituációtól függően rugalmasan érdemes kezelni.

Azt viszont fontosnak tartom, hogy minél többen minél udvariasabban, minél nagyobb odafordulással, empátiával bánjunk egymással. Néhány szabály ezt szolgálja, mások a hatékonyabb én-reprezentációt a szakmai-üzleti életben; a továbbiak pedig érdekességek, információbonbonok. A kötet nem diplomáciai tankönyv. Sokkal inkább egy javaslatokkal teli útmutató az udvarias, egymásra odafigyelő kommunikációhoz, viselkedéshez. Éppen ezért sem olvasandó e kötet folyamatosan: ehelyett bekezdésenként, témakörönként bele-beleolvasva, az illembonbonokból szemezgetve javaslom fogyasztani. A kötet tartalmai alapvetően a magyar kultúrkörre vonatkoznak (ha ezt nem jelzem másként). A nemzetközi szabályok esetén az érdekességekből válogattam.

Egyszer azt olvastam, hogy az udvariasság olyan, mint egy levegővel töltött matrac: nincs benne valódi tartalom, mégis kényelmesebbé teszi az élet keménységét. Örömmel ajánlom tehát ezt a könyvet mindazoknak, akik nagyobb figyelmet szeretnének szentelni az udvarias kommunikációnak, az illő viselkedésnek – és ezáltal kényelmesebbé tennék a saját és a körülöttük élők életét.

Az udvarias viselkedés alapjait legfőképpen a családban sajátítjuk el. Hálásan köszönöm ezt a meghatározó kiindulópontot és a jó példát a szüleimnek.

Budapest, 2021 nyarán

Dr. Veszelszki Ágnes

Alapvetések

A stílust nem csupán az öltözék vagy a külsőségek teremtik meg. Az önfejlesztés során a belső értékekre is hangsúlyt kell fektetni. Mit sem ér a stílusos öltözék, ha a megszólalás lerombolja a gondosan felépített képet.

A jómodor soha nem megy ki a divatból.

A „kérem” és a „köszönöm” szavakat nem lehet túl sokszor használni.

A hangulatunk ne befolyásolja a modorunkat. Aki udvarias, képes arra, hogy figyelmes maradjon a környezetében lévőkkel – akkor is, ha esetleg rosszkedve, nehéz napja van.

Aki illedelmes, tudja, mikor kell csöndben maradni.

Mielőtt belépünk egy ajtón, illik kopogni (különösen, ha privát helyiségbe készülünk bemenni).

Nyilvános helyen ne tegyük fel a lábunkat padra, székre, karfára vagy asztalra.

Legyünk udvariasak az idegenekkel is. Ne feledjük, minden barátunk egykor ismeretlen volt a számunkra.

Van, akinek az jelenti a networkinget, a kapcsolatépítést, hogy megkeresi a társaságban a legnagyobb rangú, a legtöbb hatalommal vagy pénzzel rendelkező személyt, és csak hozzá törleszkedik vélt előnyökért. Ez nagyon átlátszó viselkedés: lehet, hogy egy ideig előrevisz, de az ilyen személyt nem kedvelik, akármennyire is ez a vágya.

Ha rágózunk, csukott szájjal tegyük. Sok helyzetben egyáltalán nem illik rágózni: megbeszélésen, prezentáció közben, órán, vizsgán, templomban… Ha mégis rágóznánk, ügyeljünk arra, hogy ne legyen nyitva a szánk.

Egy társaságban ne csak azokkal legyünk barátságosak, akiknek az ismeretségéhez valamilyen érdekünk fűződik. Pozíciójuktól, státuszuktól függetlenül lehetőleg mindenkivel legyünk tisztelettudóak, közvetlenek.

Ne beszéljünk át senki feje fölött.

Végső soron nem az számít, hogy valaki mennyire tehetséges, iskolázott, gazdag vagy népszerű, hanem az, hogy miként bánik más emberekkel. Egy találkozó során érdemes megfigyelni, hogyan viselkedik a partner a beosztottaival vagy étteremben a felszolgálóval. Később velünk is így fog.

Odafigyelés és empátia

Az etikett első számú alapelve az empátia. Az illem nem arról szól, hogy mindig tökéletesen terítünk, minden pohár- és villafajtát el tudunk különíteni, vagy éppen az összes nemzetközi szokást ismerjük (bár ezek is érdekesek lehetnek), hanem sokkal inkább arról, hogy figyelünk a környezetünkben lévőkre. Az illem elsősorban mások érzéseire való tudatos odafigyelést jelent.

Az illemszabályok ismerete arra is szolgál, hogy mások jól érezzék magukat a társaságunkban.

Ha csak lehet, kerüljük a „nem az én bajom” hozzáállást.

Ha egy ügy fontos, megtaláljuk rá a módot. Ha nem fontos, a kifogást.

A kölcsönkért tárgyakat időben és a lehető legjobb állapotukban adjuk vissza. Ha pénzt kérünk kölcsön, különösen ügyeljünk arra, hogy megállapodás szerint, időben adjuk azt vissza. A jó barátság alapja a pontos elszámolás. Ne kérjünk kölcsön olyan tárgyat, amelyet esetleg nem tudunk pótolni. Ha egy kölcsönkért tárgy elvész vagy megrongálódik, a kölcsönvevőnek illik megjavíttatni, pótolni vagy kifizetni. Ha kölcsönkapjuk valaki kocsiját, köszönetképpen tankoljuk meg az autót. Fontos figyelmesség a kölcsönadóval szemben.

Rúzst nem illik kölcsönkérni. Bizonyos kozmetikai termékeket (szájfény, szempillaspirál, krémes szemhéj- vagy arcpúder) nem higiénikus mással megosztani, mivel könnyen terjednek általuk a virális és bakteriális fertőzések. Kölcsönadható viszont a száj- és szemkontúrceruza (mivel lefaragható), a púderecset (alkoholos fertőtlenítés után), illetve a tubusos testápolók és krémek.

Rendszerint a figyelmesség az egyetlen ellenszolgáltatás, amit a sajtónak nyilatkozó az idejéért cserébe elvár. De azt igen.

Ügyeljünk arra, hogy az esernyőnkkel ne zavarjunk másokat. Nem illik az ernyővel mutogatni, személyre rámutatni. Ne rázzuk rá a vizet az ernyőről másra.

Türelem és higgadtság

Sorban állás közben nem illik előretolakodni.

A kedvesség ingyen van, és fél győzelmet jelent ügyintézéskor.

Nyilván az egyre inkább terjedő virtuális asszisztenseket nem hatja meg a kedvességünk (és a türelmetlenségünk sem zavarja őket különösképpen). De a személyes (vagy legalább valódi személlyel történő online vagy telefonos) ügyintézés során törekedjünk a kedvességre. Az ügyintéző is jobban érzi magát tőle, és még az is lehet, hogy gyorsabban, hatékonyabban teljesíti a kérésünket.

Ha megkérünk valakit egy szívességre, ne kritizáljuk, hogyan végzi el a feladatot.

„Drágám, ki tudnád cserélni a villanykörtét? De ne úgy…”

„Mama, vigyázol a gyerekekre? De ne úgy…”

„Kicsim, felvágnád a hagymát/krumplit, kérlek? De ne úgy…”

Ha szívességet kérünk, fogadjuk el, hogy más másképpen gondolkodik, dolgozik. Ha jobban tudjuk, csináljuk meg mi magunk.

„Egy napon, ami talán el sem jön soha, majd én is kérek tőled valamit.” Üzlet vagy szívesség? Ha segítünk valakinek, és azért cserébe elvárunk valamit, az nem segítség, hanem üzlet.

Nem kell minden beérkező üzenetre azonnal válaszolni! A higgadtság és végiggondoltság kellemetlen helyzetektől kímélhet meg minket. Ráadásul a leírt szavakat nehéz visszavonni. A válasz elküldése előtt is érdemes „háromig számolni”. Indulatosan, idegesen ne válaszoljunk: megbánthatjuk a címzettet (szándékunk ellenére), és meg is bánhatjuk a leírtakat.

Próbáljuk meg a provokációt ignorálni. Ez nem könnyű, de megéri. Az is megoldás lehet, ha valaki provokál, hogy privát közegben szóvá tesszük ezt neki, de ne foglalkozzunk vele tovább. Ezzel jelezzük, nem toleráljuk ezt a viselkedést. Ha valakivel mégis konfrontálódnunk kell, azt lehetőleg négyszemközt tegyük.

Ne a hangunkat emeljük fel egy vitában. Dolgozzunk helyette inkább az érveinken. A megemelt hangerő könnyen kölcsönös kiabálássá alakulhat. Ha a cél nem a veszekedés és az indulatok levezetése, hanem egy vitás kérdés rendezése, egy probléma megoldása, akkor a hangerő helyett az érvek célravezetőbbek.

Ne hagyjuk magunkat felidegesíteni. Aki elveszíti a higgadtságát, könnyebben manipulálható. A higgadtság lehet a legerősebb fegyverünk egy nehéz tárgyalás vagy vita során. Aki elveszíti a fejét, elveszítheti a tárgyalást is. Vitában egy nyugodt hangon elmondott erős érv sokkal hatékonyabb, mint az emelt hangerő.

Jó ízlés

A varázslat a részletekben rejlik. Az életünk hány területére igaz ez! Az öltözködésre, lakberendezésre, eseményszervezésre – na és persze a kapcsolatokra, emberi viszonyainkra is. Hányszor halljuk: „nagyrészt jól megvagyunk, de…” Bizony igenis számítanak az aprónak tűnő részletek!

Tiniként öltöző hatvanasok? Feltűnő és visszatetsző esztétikai beavatkozások? Ifjúsági szlenget rosszul utánzó ötvenesek? Korunk ifjúságkultuszában, amikor csak a fiatalság az érték, hajlamosak vagyunk elfeledkezni arról, mi az, ami jól áll. Nem a fiatalosság vagy az ápolt küllem, a kozmetikai lehetőségek használata a problematikus, hanem ha a fiataloskodás túlzó, hazug, és hiányzik a viselkedésből az összhang. Törekedjünk a külső és belső harmóniára! Az elegáns nő méltóságteljesen képes viselni az idősödést is.

A szexuális életünkről az interneten vagy nyilvánosság előtt beszélni ízléstelenség.

A szöveg tipográfiája is üzenetet hordoz.

Nagy no-no! Az eredetileg képregények feliratozásához készített, játékos font komolytalanná teszi az üzenetet. Ezzel szemben egy óvodai vagy gyerekzsúros meghívóhoz még akár jól is illeszkedhet. Nem csak a tartalom, a forma is üzen!

Tapintat és tisztelet

A tapintatlan emberek vannak a legjobban meglepődve, ha ugyanúgy bánnak velük, mint ahogy ők másokkal. Ha valakit szembesítünk a saját viselkedésével, azzal tükröt állítunk elé: csodálkozni fog, milyen rosszulesik neki a bánásmód.

Legyünk tekintettel másokra. A zajongás (legyen az oka otthoni sportolás, szerelés, társas összejövetel) zavarhatja a szomszédokat. Szombat délutáni fűnyírás? Vasárnap reggeli fúrás-faragás? Intenzív buli kedd este? Létezik szomszédetikett is! Ráadásul egy jó szomszéd megnöveli az ingatlan értékét.

Szabadtéri eseményen, illetve szállodában is ügyeljünk a hangerőnkre. Ne legyünk túl hangosak telefonálás közben sem! Emellett ne hallgassunk másokat zavaró módon zenét nyilvános helyen. Nem kényszeríthetjük rá az ízlésünket másokra, különösen nem hangerőversennyel.

Strandon ügyeljünk arra, hogy ne rázzuk rá a strandkendőről a port, magunkról a vizet másokra.

Engedély nélkül ne nyúljunk senki pénztárcájához.

Az aranyos kisgyerekeket sokan ismeretlenként is azonnal babusgatni, simogatni, dajkálni akarják. Mielőtt felvennénk egy kisgyereket vagy egyáltalán hozzáérnénk, kérjünk erre engedélyt: ha a kisgyerek már tudja a beleegyezését adni, tőle, ha még nem, akkor a szülőtől.

Ha már elgondolkodunk azon, illik-e megölelni a másikat, akkor nem illik. Ha azon gondolkodunk, hogy vagyunk-e olyan közeli viszonyban a másikkal, hogy megöleljük, akkor nem természetes a mozdulat: inkább ne tegyük.

Soha ne simogassunk meg egy kutyát a gazda engedélye nélkül. Lehet a kutya érzékeny, éppen munkában lévő vakvezető, szófogadatlan, kiképzés alatt álló, siket vagy vak, ijedős, félénk, beteg, nem barátkozó… Csak akkor érintsünk meg idegen kutyát, ha arra a gazdája engedélyt adott.

Nem illik rákérdezni, ha úgy gondoljuk valakiről, hogy gyermeket vár. (A testi változásoknak több oka is lehet.) Kellemetlen szituációktól kímélhetjük meg magunkat, ha nem kérdezősködünk. Ha pedig az illető elmondaná az örömhírt, bízzuk rá a megfelelő időpont kiválasztását. Végképp nem illik rákérdezni, valakinek mikor lesz gyereke. Sok oka lehet, miért nincs (még).

Ünnepi alkalmakon még családtagoknak sem illik olyan kérdéseket feltenni, amelyektől ők rosszul érzik magukat. Hogyan lehet könnyebb, felszabadultabb az ünnepi családi együttlét?

Ha nem most tesszük fel a minket és a másikat is kínzó kérdéseket.

Ha nem most akarjuk a másik személyt nevelni vagy megváltoztatni.

Ha nem most próbáljuk meg régen látott családtagjainknak megmondani, hogyan éljenek.

Az ilyen kérdések közé tartoznak:

Ezektől meg lehet kímélni az ünnepi asztalt. Örüljünk inkább az együtt töltött időnek!

Gyereknevelési kérdésekben se adjunk kéretlen tanácsot, ne szóljunk bele mások életébe (ritka kivétel az, ha a viselkedés a mi személyes érdekeinket, terünket sérti, illetve ha a gyerek veszélyben van). De azt, hogy az anya szoptatással táplálja-e a gyerekét, vagy sem, cumizik-e a gyerek, vagy sem, jó-e, hogy császármetszéssel született, vagy sem, azt nem a külső szemlélők dolga megítélni. Egy szülőnek se esnek jól a nem kért és kritikus gyereknevelési tanácsok. Azoknak a javaslatait érdemes azonban megfogadni, akiktől egyébként is kérnénk tanácsot.

Nem illik másokról pletykálni, az interneten pedig különösképpen nem. A pletykának általánosságban (elmondunk valakinek egy harmadik személyről valamit) fontos kapcsolatteremtő és -összetartó szerepe van. De a rosszindulatú pletyka legalább három embernek árt: 1. akiről mondják, mert a tartalma lehet hamis, rágalmazó, sértő; 2. akinek mondják, mert azt gondolhatja, a pletykáló róla is így beszél másoknak; 3. aki mondja, mert visszajuthat az alany fülébe a hír (aminek további következményei lehetnek). Soha ne beszéljük ki üzletfeleinket és partnereinket.

Az orvosnak illik tisztelettel beszélnie a pácienseivel. Azt (szinte) természetesnek vesszük, hogy az orvossal akár páciensként, akár a beteg hozzátartozójaként tisztelettel beszélünk. Legalábbis remélem, hogy ez így van. Meg kell becsülnünk az egészségügyi dolgozók munkáját. De biztosan sokan találkoztunk már olyan orvossal is, akinek a beteg „Mucika”, „ketteske” (és sok újdonsült édesanyának az „Anyuka” általánosító megszólítás sem esik jól), és aki a tudásbeli fölényét aszimmetrikus kommunikációval, lekezelő bánásmóddal érzékelteti a pácienseivel. Fontos az orvos-beteg kommunikáció fejlesztése az orvosképzésben. A hatékony orvosi kommunikáció már önmagában is sokat segít a gyógyításban.

Bánjunk tisztelettel egy alkotó művével. Legyen szó grafikus, festő vagy fotós képéről, dekoratőr kompozíciójáról, író könyvéről, érdemes arra gondolni, ha az alkotóval a műről beszélünk, hogy az neki kiemelten fontos. Nem véletlenül töltött a munkával órákat, heteket vagy akár éveket, sőt fejlesztette magát az adott területen hosszú ideig. Nem az alkotó sértődékenysége, ha rosszulesik neki, ha becsmérlik a munkáját. Az alkotótevékenység is munka, nem csupán hobbi.

Tartalom

Előszó: Az illemszabályok és az élet keménységéről

Alapvetések

Odafigyelés és empátia

Türelem és higgadtság

Jó ízlés

Tapintat és tisztelet

Dicséret és bók

Késés

Bocsánatkérés

Önismeret, énmárka

Társas viszonyok és elegancia

Ismerkedés, bemutatás

Üdvözlési formák

Megszólítás

Tegezés és magázás

Férfi és nő

Randevú

Társalgás

Ápoltság

Öltözék

Alapvető tanácsok az öltözködéshez

Dresscode

Női öltözködés

Férfi öltözködés

Tanácsok a kiegészítőkhöz

Munka

Állásinterjún

Munkahelyen, irodában

Home office-ban, virtuális megbeszélésen

Névjegy

Érdekességek a diplomáciai protokollból

Telefon és netikett

Telefon

Netikett

Közösségi média

Alkalmak és étkezés

Vendégség

Étterem

Teríték és evőeszközök

Étel

Ital

Bor és pezsgő

Pohárköszöntő és koccintás

Alkalmak

Fogadás és büféétkezés

Formális és üzleti étkezés

Ötórai tea, kávézás

Szivarozás

Esküvő

Utazás

Közösségi közlekedés, repülőgép, hajó

Külföldre utazás

Szabadidő

Színház, mozi

Játék, sakk

Edzés és szauna

Ajándék és virág

Ajándékozás

Virág és floriográfia

www.libri-kiado.hu

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.

Felhasznált betűtípusok
Amatic SC – SIL Open Font License
Jost – SIL Open Font License
Noto Serif – Apache License 2.0