SOLYMOS ÁKOS

Frici, Fülöp és a hackerek

SOLYMOS ÁKOS

FRICI, FÜLÖP

ÉS A HACKEREK

(és lájkvadászok, adathalászok, bankkártyás csalók és egyéb szélhámosok)

Történetek az internet sötétebb oldaláról gyerekeknek és felnőtteknek

Második, frissített kiadás

BUDAPEST

FRICI, FÜLÖP ÉS A HACKEREK

© Solymos Ákos, 2025

Lektorálta

Sütő Ágnes

Bálint Sándor

Rónaszéki Péter CISA, CISM

ISO27001LA

Grafika

Ujréti Ágnes (Galantusz Grafika)

Szerkesztő

Dézsi Ibolya

Tördelés, nyomdai előkészítés

Soltész Attila

Elektronikus könyv

Kiss András

„A szerző pedagógiai végzettségű, gyakorló

kiberbiztonsági szakértő. Az írás a szerző saját szakmai

véleményét tükrözi, amely nem feltétlenül egyezik meg a

Pénziránytű Alapítvány, vagy bármely, a kiadvány előkészítésében, kiadásában résztvevő szervezet álláspontjával.”

© Atlantic Press Kiadó, 2025

ISBN 978-963-557-107-9

Minden jog fenntartva, beleértve az elektronikus megjelenítés jogát, a megfilmesítést, az idegen nyelvre fordítást, a színpadra átdolgozást, a képregény formában történő megjelenést és megzenésítést. A könyv és részleteinek másolása, kinyomtatása, vagy engedély nélküli elektronikus vagy egyéb formátumú terjesztése, bármilyen formában történő sokszorosítása csak a szerző írásos engedélyével megengedett.

A jelen kiadványban említett márkanevek és védjegyek a megfelelő jogtulajdonosok kizárólagos tulajdonát képezik. A szerzőnek, a kiadónak és a könyvben közreműködő személyeknek sem anyagi haszna, sem másfajta előnye nem származik a márkák elhelyezéséből, kizárólag oktatási, tudatosítási célokat szolgálnak. A márkák és védjegyek használata, említése semmilyen módon nem sérti azok jogtulajdonosának jogait.

A történetek és a szereplők a szerző képzeletének szülöttei, a valósággal való bármilyen párhuzam a véletlen műve, de nem lehetetlen, hogy már történtek ilyen esetek másokkal. Sőt, az sem lehetetlen, hogy egy családban Fricinek, Fülöpnek és esetleg Palkónak hívják a gyerekeket.

Őket ezúton is üdvözlöm!

@ @ @ TARTALOM @ @ @

Előszó

Köszönetnyilvánítás

Előszó

1. Az igazi dark elixír

2. Frici és a virtuális fogkrém

3. Hogyan lett Fülöpnek kék terepjárója?

4. Miből lesz a cserebogár - avagy: ki törte fel az iskolai routert?

5. Egy veszélyes kártyajáték

6. A szellemes levél

7. Virtuális húsvéti tojások

8. Felzárkóztatás - mit tegyünk, ha berédzsel a gyerek

Linkgyűjtemény

Epilógus

A szerzőről

Ajánlás

Feleségemnek, Anettnek,

aki nagyon régóta rágta a fülem, hogy írjak már könyvet az információbiztonságról.

Köszönetnyilvánítás

Köszönetemet szeretném kifejezni a szülőknek, pedagógusoknak, informatikai, információbiztonsági, pénzügyi és számos egyéb területen dolgozó szakértőknek, akik az elmúlt években visszajeleztek a könyv első kiadásával kapcsolatban! Nagyon hasznos volt!

Szeretném továbbá kifejezni köszönetemet Sütő Ágnesnek, a Magyar Bankszövetség Főtitkárhelyettesének, a KiberPajzs társ-projektvezetőjének, a közös témánk – a kiberbiztonság – iránti elkötelezettségéért, a kedvességéért és támogatásáért!

De a legnagyobb köszönet elsősorban bennetetek illet kedves gyerekek, akik kézbe véve a könyvet részletekben vagy akár együltő helyetekben kiolvastátok, és olyan őszinte reakciókat adtatok, mint például ez: „Írt még valamit a bácsi?”

Ezek a visszajelzések hozzám eljutva motiválnak, hogy szükség van erre a könyvre, és jó érzés, hogy Ti – gyermekek és szülők –, a fejezetekből együtt tanultatok meg új dolgokat, amelyek biztonságosabbá tették és teszik az online mindennapjaitokat

Előszó

Ebben a könyvben olyan történetek vannak, amelyek bárkivel megtörténhetnek, legyen az gyermek vagy felnőtt, tanár, bolti eladó, programozó vagy vezérigazgató.

Az informatika és az internet napjainkban már sokkal inkább a mindennapok része, mint pár éve volt. Ez persze rengeteg újdonságot, érdekességet, szórakozást, élményt is hozott, ugyanakkor fenyegető árnyékként megnövekedett az internet és a kibertér rejtette veszélyforrások mértéke és a következmények súlya.

Kiberbiztonsági szakemberként szomorúan tapasztaltam, hogy az első kiadás óta eltelt hat évben Friciék történetei nem veszítettek aktualitásukból, maximum más a neve a legnépszerűbb alkalmazásoknak és platformoknak. A csalók, hekkerek, kiberbűnözők, sajnos egyre több helyen megjelennek, fenyegetve gyermekeket, szülőket, kis és nagy szervezeteket a világban.

Ezért határoztam el, hogy felfrissítem és újra kiadom Friciék történeteit, hogy újra kézbe vehessétek a könyvet, újra érezhessétek az új könyv illatát, és kiszakadva az online világból, bekuckózva egy fotelbe, vagy iskolába menet a buszon vagy metrón, elmerülhessetek ebben a kitalált kis világban, amely ugyanakkor igenis valós veszélyekre hívja fel a figyelmet. S, ha Te már elolvastad, add oda a barátaidnak is, hogy ők is megvédhessék magukat!

Jó szórakozást kívánok, és használjátok bátran a könyvben leírtakat, hogy megvédjétek magatokat és családotokat a kibertérben!

Solymos Ákos szerző

Tatabánya, 2025.02.20.

ELSŐ FEJEZET

Az igazi dark elixír

Frici reggel felébredt, és bár alig látott ki a szemén, első dolga volt, hogy ránézzen a Clash of Clans[1] birodalmára. Kézbe vette okostelefonját, berajzolta a feloldókódot, ami egy fordított 4-es számra hasonlított.

Sajnos éjjel eltelt az az idő, ameddig működött a pajzs, így megtámadta őt egy ismeretlen, az ő harcosainál sokkal erősebb hősökkel. Barbárok és sárkányok gyakorlatilag letarolták az összes épületet, az arany- és elixírraktárakat. Elvittek sok-sok aranyat és a legértékesebb dark elixír jó részét. Frici morcosan vette tudomásul a pusztítást, de ebben a játékban ez benne van. Meghalni nem lehet, mert bár ezt-azt elvisznek, de a játék folytatódik tovább, és az erőforrások újratermelődnek. Aztán persze ő is építette már az íjászokból és varázslókból, na meg gyógyítókból álló seregét, hogy a Titán II. ligában megtámadjon valakit, és visszaszerezze, amit tőle elvettek. Körforgás az élet.

Miután elindította az egyik rejtett Tesla-torony fejlesztését, kikászálódott az ágyból, megmosakodott, és kiballagott a konyhába. Felrémlett benne, hogy az apukája mesélte, hogy már akkor, amikor ő végezte a főiskolát – és ez több mint húsz éve volt – létezett olyan kenyérpirító, ami rá volt kötve az internetre, és amikor betettek egy kenyeret pirítani, lekérdezte az időjárást egy szerverről, és rásütötte az adott időjárás jelét a kenyérre. Ha napos idő volt, napocskát, ha felhős, akkor felhőst és így tovább. Hatalmas!

Ezen a napon felhős pirítós ugrott volna elő, de hát Friciék kenyérpirítója nem tartozott az „Internet of Things”, vagyis a „A dolgok internete”[2] világába, ez csak egy mezei konyhagép volt. Frici, miután megkente a pirítóst vajjal, készített egy kakaót, és leült, hogy megreggelizzen.

Rossz szokása volt, hogy ha egyedül volt, akkor evés közben is a telefonját nyomkodta. Ránézett az Időkép appra, hogy megnézze, milyen kint az időjárás. Jellemző módon eszébe sem jutott, hogy esetleg kisétáljon a teraszra és maga győződjön meg róla. Az olyan kőkorszaki – ahogy szokta mondani –, ahogy az e-mail is.

Reggeli után megnyomta a családi laptop bekapcsoló gombját. A gépet sulikezdésre kapták a testvérével közösen. Bár sokat használta az okostelefont is, voltak dolgok, amiket sokkal jobban szeretett a nagyobb képernyős gépen nézni, például a Minecraft[3] -ot, meg a kedvenc vloggereinek[4] a játék végigjátszás videóit a Twich[5]-en.

A gép a bekapcsolást követően a szokásosnál lassabban indult el. Frici nem tulajdonított különösebb jelentőséget a dolognak, még viccelődött is magában, hogy biztos a gép is élvezi a nyári szünetet. Hehe.

Aztán végül elindult a masina, ám egyszer csak hoppá… Egy nagy piros kép jelent meg a képernyőn furcsa angol kifejezésekkel és egy visszaszámlálóval. „Your personal files are encrypted!”, meg „you need to pay 0,55 Bitcoin[6] (~35.000 USD)”

Miiivaaaan?

Frici nem értette. Sosem látott ilyet korábban, de nyolcadikos nagyfiú révén tudta, hogy mi az az USD – „külföldi pénz, ami az amerikai filmekben szokott lenni”. Viszont az a nagy piros képernyő… nem sok jót sejtetett. Meg az a visszaszámláló… Tisztára, mint a CSI:VEGAS[7]-ban!

De hát ez nem film volt, hanem a család által közösen használt laptop, rajta az összes családi fotó, a balatoni nyaralás képei, a családi költségvetés, ezen keresztül internetbankolt Frici apukája, és anyukája is itt tartotta féltve őrzött receptjeit, amit még a nagymama mesélt el neki. Gyorsan felkapta a telefonját, lefotózta a képernyőt, és már dobta is át Snapchaten[8] legjobb barátjának, Fülöpnek a képet. „Ez vajon mi a fene lehet…?” – morfondírozott közben.

Fülöp kissé tudálékosan, de azonnal reagált:

– Kérlek, ez egy nagyon komoly dolog. Pár napja hallottunk a hírekben egy KiberPajzs interjút, ahol valami zenész beszélt arról, hogy zsarolóvírusok letitkosították egy csomó fájlját, köztük a frissen szerzett zenéit is. Az is valami hasonló volt. De várj, utánanézek. Google a barátunk, tudod.

Frici kezdett komolyan ideges lenni:

– Ne őrjíts meg, Fülöp!!! Letitkosítani? Az meg mi a szösz?

– Valami olyasmi, hogy csak akkor tudod újra megnyitni a fájljaidat, ha megadsz egy kódot. De ahhoz, hogy ezt megkapd, fizetni kell. Ajjaj, ez szívás… Mit ír a géped pontosan? – kérdezte Fülöp.

– Várj, beírom a fordítóba. Mia…? Hogy micsoda? Nemár… Fizessek 35.000 dollárt, különben 119 óra múlva törli a titkosítás visszaállító kulcsát…??? Te jó ég… Azt se tudom, az mennyi pénz, meg különben is, honnan lenne dollárom, meg egyébként is, mi az a Bitcoin[9]…???

Frici most ijedt meg igazán. Mit fognak szólni a szülei? Az összes családi fotó, a mama receptjei… Ebből balhé lesz. Mit lehet tenni ilyenkor? El lehet sunnyogni az egészet, rákenni, hogy elromlott a gép. Áááá, ez nem jó, apáék nem hülyék, rögtön leveszik, hogy valami nem kerek. Szólni kell Apáéknak. Az a tuti.

Frici felvette a telefonját, a kedvencekből kiválasztotta Apa nevét, és már ki is csöngött:

– Halló, halfeldolgozó – viccelődött Frici apukája, látva fia telefonszámát. – Mi újság, fiam, hogy telik a szünet?

– Baj van – mondta Frici elhaló hangon. – Valami vírus letitkosította a laptop fájljait. Azt írja, hogy ha 119 – már csak 118 – órán belül nem fizetünk 35.000 dollárt, akkor törli a privát kulcsot vagy mit. Ez mi lehet?

– Túl sok számítógépes videót néztél fiam, ne szórakozz velem, dolgozom éppen… – mordult fel Apa.

– Ne csináld már! Ez most komoly. Fülöp is utánanézett és ez valami zsarolóvírus! Volt a tévében is…. Meg ahogy néztem, tele van vele az internet is. Tudsz segíteni?

– Én, innen munkából? Nem hiszem. 118 óra? Még szerencse, hogy holnap szombat, és utána tudunk járni. Mit fog szólni Anyád…? Te jó ég… Várj, felhívom Csuka bácsit, ő nagy tudora az ilyeneknek. Megkérem, hogy holnap ugorjon be, és nézzen rá. Addig ne nyúlj semmihez!

Másnap délelőtt izgatottan várta Frici és családja Csuka bácsit. Csuka bácsi egy idős, de nagyon tapasztalt, nagy harcsabajszú, öreg szaki volt, aki információbiztonsági szakértőként dolgozott egy cégnél.

Csuka bácsi első kérdése így hangzott:

– Volt mentés az adatokról?

A családtagok zavartan néztek egymásra, végül Frici apukája törte meg a csendet:

– Nem, nem volt… Még nincs egyéves a gép. Még garanciális. Nem romolhat el. Vagy ha igen, akkor kijavítják – válaszolta.