Satchin Panda PhD

A cirkadián diabéteszkód

Egyél, aludj és mozogj a megfelelő időben,
hogy elkerüld vagy
visszafordítsd a cukorbetegséget!

részlet

A fordítás alapjául szolgáló mű:
Satchin Panda: The Circadian Diabetes Code

Copyright © 2021 by Satchidananda Panda, PhD
This edition published by arrangement with Rodale Books, an imprint of Random House, a division of Penguin Random House LLC.
All rights reserved.

A cirkadián diabéteszkód © Partvonal Könyvkiadó, 2022
Magyar fordítás © Dr. Molnár Csaba

Minden jog fenntartva! Jelen kiadvány sem részben, sem egészben nem másolható, nem sokszorosítható, sem elektronikus, sem mechanikai eljárással. Bárminemű felhasználása csak a kiadó írásos engedélyével történhet.

Partvonal Könyvkiadó, Budapest, 2022
www.partvonal.hu

Felelős kiadó a Partvonal Könyvkiadó ügyvezetője
Felelős szerkesztő: Korentsy Márta
Műszaki vezető: Dubecz Adrienn
Szerkesztő: Helfrich Judit
Korrektor: Cseri Mária
Borító: Pyber Anita

ISBN 978 963 609 025 8

Elektronikus változat
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu
Készítette Ambrose Montanus

Anyámnak, Geetanjalinak

Tartalom

Köszönetnyilvánítás

Bevezetés

Első rész: A diabétesz és a cirkadián kód összefüggései

Első fejezet: A diabétesz

Második fejezet: Az összetört óra – Hogyan billen ki a cirkadián ritmus a szinkronból?

Harmadik fejezet: A diabéteszkutatás cirkadián áttörése

Negyedik fejezet: A cirkadián ritmus felborulása kihat a cukorbetegségre

Második rész: A cirkadián kódod erősítése

Ötödik fejezet: Mikor egyél?

Hatodik fejezet: Mit egyél?

Hetedik fejezet: Az edzés ideje

Nyolcadik fejezet: Optimalizáld az alvásodat és a téged érő fényt!

Harmadik rész: Tizenkét hét a cukorbetegség visszafordítására

Kilencedik fejezet: A diabétesztünetek menedzselése és visszafordítása

Tizedik fejezet: A tizenkét hetes kihívás

Jegyzetek

Név- és tárgymutató

Bevezetés

Ha nálad vagy egy szerettednél nemrégiben diagnosztizálták a cukorbetegséget vagy a prediabéteszt, akkor ezzel nem vagy egyedül. Az amerikai Betegség-ellenőrző és -megelőző Központ (Centers for Disease Control and Prevention, CDC) adatai szerint minden tizedik amerikai diabéteszben szenved, és valószínűleg minden harmadiknak ebben a pillanatban is prediabétesze van. De már e könyv elolvasásával is fontos lépést tettél az egészséged menedzselése felé.

Ha az orvos elmondta neked, hogy prediabéteszed vagy II-es típusú cukorbetegséged van, az valószínűleg hideg zuhanyként ért. Ez annak a jele, hogy az egészséged bizonyos szempontból kibillent az egyensúlyából, és ha nem figyelsz rá, sokkal rosszabbra fordulhat, esetleg életveszélyes komplikációk alakulhatnak ki. Nemcsak arról van szó, hogy a diabétesz olyan súlyos krónikus betegségekkel függ össze, mint az elhízás, a szívbetegségek, az Alzheimer-kór, de ez az egyik legkomolyabb következményekkel járó alapbetegség, amely például a Covid–19-fertőzés hatásait is sokkal veszélyesebbé teheti.

A cukorbetegségre is igaz, hogy vannak napok, amikor jobban érezzük magunkat, máskor pedig rosszabbul. Amikor nem is gondolunk rá, olyankor általában jobban alszunk, tápláló ételeket eszünk, és testmozgást végzünk. E módon, pontosan ezen eszközök segítségével mindenki megtanulhatja, hogyan kontrollálja a cukorbetegségét, és talán vissza is tudja fordítani a diagnózist.

Én a cirkadián ritmussal foglalkozó kutatások élvonalában dolgozom; ez a biológiai óra tudománya. Első könyvemben, a The Circadian Code-ban (A cirkadián kód) beavattam a világ minden táján élő olvasóimat abba, hogy az emberi test sejtjei rendelkeznek egy órával, amely számontartja a napirendjüket, és ebből tudják, hogy mikor ideális az időpont a különféle funkcióik ellátására. A kutatásaim az étkezés teljesen új módját eredményezték, amit én időkorlátos étkezésnek neveztem el, de ma már jobban ismert időszakos böjt (IB) néven. A kutatásaim alapvetően azt mutatták, hogy a testsúlycsökkentés szempontjából nem csupán az elfogyasztott táplálék számít. A fogyáshoz ugyanennyire fontos, hogy jól döntsünk az evés időzítéséről is. Az én protokollom nemcsak a fogyásnál működik, hanem a szervezet összes sejtjét optimalizálja, közöttük azokat is, amelyek a vércukorszintet felügyelik. Ha támogatjuk a cirkadián ritmusunkat, az cserébe táplálni fogja az egészségünket. Ha kontrollálni tudjuk, hogy mikor eszünk, visszafordíthatjuk a prediabéteszünket, és kordában fogjuk tartani a régóta fennálló, illetve frissen diagnosztizált II-es típusú cukorbetegségünket, miközben fogyunk is. Ennek révén pedig az egészségünk minden aspektusát javíthatjuk.

Hogy ezt honnan tudom? Kérdezd meg az anyukámat!

ISMERD MEG MRS. PANDÁT!

Szerencsésnek mondhatom magam, hiszen eddig sem prediabéteszem, sem diabéteszem nem volt. Ugyanakkor tudatában vagyok annak, hogy nagy a kockázata annak: idővel cukorbeteg, illetve szívbeteg leszek, hiszen Dél-Ázsiából származom. Az utóbbi nyolc évben az időszakos böjt meghatározta életmódra tértem át, vagyis a legtöbb napon igyekszem egy kötött, tízórás periódusban táplálkozni. Ez segített nekem ledobni némi túlsúlyt. De az időszakos böjt legjobb eredményei az édesanyámon látszódnak.

Hét évvel ezelőtt, az éves egészségügyi szűrővizsgálatakor anyám észrevette, hogy a vércukorszintje elkezdett felfelé kúszni. A következő két évben a vércukorvizsgálatok eredményei további növekedést mutattak – más szóval, közelített a cukorbetegség állapotához. Bár az orvosa nem aggódott különösebben, anyám mégis kétségbeesett, hiszen tudta, hogy a diabétesz milyen súlyos károkat okozhat a szervezetben. Túl sok barátot és rokont látott már, akik nem vettek tudomást a betegség korai jeleiről, aztán már naponta kellett gyógyszereket szedniük, éveken keresztül, miközben lassan szív- és vesebajok, vakság, sőt demencia alakult ki náluk. Anyám attól a lehetőségtől sem volt elragadtatva, hogy diabétesszel kell élnie, és pontosan figyelemmel kell kísérnie, mit eszik, minden áldott étkezés alkalmával.

Amikor először elmondta nekem a hírt, a napi étrendjéről, illetve a testmozgásáról beszéltünk, hiszen ismeretes, hogy az általunk elfogyasztott táplálék és a testmozgás mértéke hatással van a vércukorszintünkre. Mégis, annak ellenére, hogy mindent jól csinált, a vizsgálati eredmények nem ezt tükrözték. Vegetáriánusként mindennap több gyümölcsöt és zöldséget evett, mint az ajánlás, és minden este elment sétálni. Emellett legalább hetente egyszer böjtölt, vallási okokból, a többi napon pedig este nyolckor vacsorázott. De időnként észrevettem, hogy legalább hetente kétszer-háromszor megiszik egy-egy csésze tejes-cukros teát este kilenckor, és ha rokonlátogatóban volt, nehezen tudta megállni, hogy késő éjjel nasizzon.

A korábbi kutatásaimból tudtam, hogy ha megszüntetjük ezt az időnkénti, látszólag ártalmatlan késő éjszakai nassolást, akkor máris javulás állhat be a vércukorszintjében. Amikor először említettem neki ezt, csak nevetett rajtam. De rajta kívül az orvosa és más egészségügyi szakemberek sem voltak meggyőzhetők arról, hogy ezek a kis késő éjszakai csipegetések valóban olyan komoly problémát okozhatnának, és az embert a cukorbetegség felé löknék.

Néhány hónappal később meggyőztem őt, hogy látogasson meg engem az Egyesült Államokban. Miközben velem élt a következő hónapokban, áttért az én szigorúbb étkezési szokásaimra, amelyek kizárták az este hat óra utáni evést. Reggelente kilenc óra tájban fogyasztotta el a reggelijét. E mintázat napi nagyjából kilencórás étkezési időablakot eredményezett. A következő hetekben az anyám többször mondta nekem, hogy még sosem érezte ilyen jól magát. Amikor aztán visszatért Indiába, és továbbra is ilyen módon étkezett, a vércukorszintje lecsökkent a prediabéteszes szint alá. Öt hónap múltán az éhomi vércukorszintje már az egészséges szint közelében ingadozott. De a legjobb, hogy az elmúlt öt évben egészséges maradt, és nem kellett semmilyen gyógyszert szednie – mindössze e protokoll betartásával.

Azóta már több mint egytucatnyi klinikai vizsgálatban ismételtem meg ezt a kísérletet. A kutatócsoportom nemcsak prediabéteszes páciensekkel, de magas koleszterinszinttel, illetve magas vérnyomással küzdő betegekkel is együtt dolgozik. Minden esetben azt találtuk, hogy azok, akik képesek tartani a tízórás étkezési időablakot, jelentősen javítják az egészségi állapotukat.

ENGEDD, HOGY A BIOLÓGIAI ÓRÁD IRÁNYÍTSA A VÉRCUKORSZINTEDET!

Itt az ideje, hogy együtt kipróbáljuk ezt a kísérletet. Teljes ellenőrzés alatt tarthatod a vércukorszintedet, ha harmóniában élsz a cirkadián ritmusoddal. Ez nemcsak könnyű, de az egészséged minden más aspektusa is javulni fog. Ebből a könyvből meg fogod tanulni, hogy mikor egyél, mikor végezz testmozgást, mikor menj aludni, mikor dolgozz, mikor vedd be az orvosságaidat, ha szükséges. Ha ez a program egyszerűnek tűnik, az azért van, mert az is.

Az orvosod valószínűleg azt mondta neked, hogy egyél kevesebbet, mozogj többet, illetve tartózkodj a cukortól és a szénhidrátoktól. Rengeteg kutatás teszi ezeket az ajánlásokat megalapozottá. A probléma az ajánlások betartásával van. A szakértők jól tudják, hogy a javaslatok betartásához számolnunk kell a kalóriákat, minden étkezés esetén, figyelemmel kell kísérnünk és el kell kerülnünk a vércukorszintet emelő ételeket, illetve számolnunk kell, hogy hány kilométert gyaloglunk vagy futunk. Ha mindezt meg tudod tenni, az remek, hiszen sok prediabéteszes vagy cukorbeteg ember elkezdi ezt a programot, és néhány hónap múltán már javulást tapasztal. De az esetek többségében az előírások hamar szinte fenntarthatatlanokká válnak. Hiába hasznos szokások ezek, túlságosan megterhelőek. Itt nyit új utakat a diabétesz kezelésében a vizsgálatom, amely a cirkadián ritmust, illetve az időkorlátos étkezést érinti.

A cirkadián ritmussal kapcsolatos kutatások feltárták, hogy a vércukorszint szabályozása sokkal összetettebb annál, mint ahogy sejtettük. Amikor eszünk, amikor testmozgást végzünk, illetve amikor és amennyit alszunk, az mind jelentősen befolyásolja a vércukorszintünket. Ha ezt a programot követed, úgy érheted el a céljaidat, hogy egy árva kalóriát sem kell megszámolnod.

Emellett megtanulod majd, hogy az IB-nek számos egyéb pozitív hatása van a legkülönfélébb szervekre: az immunrendszerre, az agyra, továbbá a fogyásra is. Ha néhány hónapig csinálod, újra „megtaníthatod” a máj- és zsírszöveteidnek, hogy lebontsák a szükségtelen zsírt és koleszterint. A preklinikai vizsgálatokban egyértelmű jelét láttuk a szívbetegségek kockázata csökkenésének. Ezek az eredmények azért nagyon fontosak, mert a cukorbeteg emberek ugyanolyan eséllyel lesznek szívbetegek, vagy kapnak szívrohamot, mint azok a nem diabéteszes emberek, akiknek már volt egy szívrohamuk. Azt is kimutattuk, hogy az IB javítja a vesefunkciót. A cukorbetegség egyik gyakori komplikációja a krónikus vesebetegség, illetve a veseelégtelenség. Ha vesztünk a testsúlyunkból, és javítjuk az immunrendszerünk működését, máris megtettük a két legjobb dolgot a Covid–19 komplikációinak elkerülése érdekében.

Az elmúlt néhány évben az időszakos böjt népszerűvé vált a mainstream médiában. Sokan, akik hallottak engem beszélni a podcastekben, követnek a Twitteren, vagy olvasták a The Circadian Code (A cirkadián kód) című könyvemet, kipróbálták az IB-t, majd kapcsolatba léptek velem, hogy elmeséljék a sikertörténeteiket, vagy tanácsot kérjenek arra vonatkozóan, hogyan építhetnék be az időszakos böjtöt a mindennapjaikba. Minthogy nem vagyok orvos, azt szoktam ilyenkor javasolni, hogy konzultáljanak az orvosaikkal az ajánlásaimat illetően. Lassan rájöttem, hogy orvos kollégáim el vannak foglalva a receptírással, és még ha szeretnének is segíteni a pácienseiknek, hogy optimális életmódot alakíthassanak ki a betegségük menedzselése érdekében, vagy nincs erre idejük, vagy nem ismerik a cirkadián ritmus kutatásának legújabb eredményeit. De az is egyértelművé vált, hogy minden beteg sok útmutatást és információt igényel arról, hogy az orvosával való találkozások közötti időben hogyan éljen egészséges életet. Ezért határoztam el, hogy megírom ezt a könyvet.

Ez a könyv három célt szolgál. Az alapvető tudás forrása a cirkadián ritmus tudományának legújabb eredményeiről, illetve ennek a vércukorszint szabályozásával kapcsolatos összefüggéseiről. Integrált gyakorlatot ajánl, amelynek a segítségével beillesztheted az időszakos böjtöt az életmódodba, illetve a teljes cirkadián ritmusodat is optimalizálhatod. Harmadszor pedig, tartalmazza azoknak az embereknek a tapasztalatait, akik az IB-t gyakorolják: megtudhatod, ők miképpen küzdötték le az akadályokat, és végül hogyan javítottak diabéteszes állapotukon. Az a szép a cirkadián ritmusban és az időkorlátos étkezésben, hogy bárki, függetlenül a nemétől, életkorától, etnikai hovatartozásától, jövedelmétől, beépítheti a saját életébe. Remélem, megosztod majd e tudást a családoddal és a közösségeddel, hogy együtt megteremthessük az egészség (cirkadián) kultúráját.

Az első részben elsajátíthatod a cirkadián tudomány alapjait, illetve a cukorbetegséggel kapcsolatos legújabb kutatási eredményekkel is megismerkedhetsz. Emellett bemutatom neked „a diabétesz gonosz barátait”, vagyis a szívbetegségeket és az elhízást. Képes leszel felmérni a saját jelenlegi veszélyeztetettségi fokodat a cukorbetegséggel kapcsolatban, illetve megtudod majd, hogy mire kell koncentrálnod, ha az orvos már diagnosztizálta a betegséget. Azt is látni fogod, hogy ha nem élsz összhangban a természetes cirkadián ritmusoddal, az negatívan hat a kockázati tényezőidre, illetve arra a módszerre, amellyel jelenleg próbálod menedzselni a diabéteszedet.

A második részből megtanulhatod, hogyan juss vissza a cirkadián ritmusoddal harmonikus állapotba. Felfedezheted, miképpen válhatsz sikeressé az IB-ben, amely kritikus fontosságú eszköz a vércukorszint szabályozásában. Nemcsak azt határozhatod meg ezáltal, hogy mikor a legjobb étkezned, hanem azt is, hogy mit érdemes enned. Amint talán ismeretes számodra, a testmozgás és a jó alvás ugyancsak elengedhetetlenül fontos. De most azt is megtudhatod, hogy mikor ideális edzened, és melyek a cukorbetegség menedzselése szempontjából legkedvezőbb testmozgási formák. Végül pedig megérted majd, milyen fontos az alvás, és miképpen korlátozd az éjjeli fényhatásokat: mindkettőnek fontos szerepe van a diabétesz menedzselésében.

A harmadik részben először rávezetlek, hogyan kell pontosan értened azt, amit az orvosod közölni próbál veled az éves felülvizsgálatok alkalmával. Ezután rátérünk arra, hogy miként hozhatod ki a legtöbbet az orvossal való találkozásokból, és hogyan vezetheted be őt a cirkadián ritmus tudományába, ezzel is hozzájárulva a cukorbetegséged jobb menedzseléséhez. Ezt követően tesztnek vetjük alá mindazt, amit tanultál: egy tizenkét hetes egészségi kihívásban vehetsz részt, amely az áhított eredményekkel fog járni. Remélem, hozzám hasonlóan te is hiszel abban, hogy a cirkadián ritmussal összeegyeztethető élet a legegyszerűbb módja a jó egészségi állapot hosszú távú fenntartásának.

Mit veszíthetsz? Fogjunk hozzá!**

** A kötetben a vércukorszintértékek az eredeti műben megadott, Amerikában használatos milligramm/deciliter (mg/dl) mértékegységgel szerepelnek, nem váltottuk át őket a Magyarországon elterjedtebb millimol/literre (mmol/l), a mg/dl ugyanis közelebb áll a nálunk a mindennapi életben is gyakoribb mértékegységekhez. Mindenki el tudja képzelni, hogy mekkora mennyiség 1 gramm cukor, s a milligramm ennek az ezredrésze. A millimol a mol ezredrésze, a mol pedig az anyagmennyiség kémiai mértékegysége, vagyis nem az anyag tömegére, hanem a benne lévő részecskék számára utal. 1 mol anyagban nagyjából 6·1023 részecske van.

A két mértékegységet könnyedén átválthatjuk egymásba a következő képlet szerint: 1 mmol/l glükóz = 18 mg/dl glükóz. Vagyis ha a mg/dl-ben megadott vércukorértéket át akarjuk váltani a magyar laborleleteken és vércukormérőknél használatos mmol/l-re, akkor egyszerűen el kell osztani 18-cal. – A ford.

Első rész A diabétesz és a cirkadián kód összefüggései

Első fejezet
A diabétesz

A diabétesz bemutatása az étellel kezdődik, és azzal is végződik. Az élelmiszerek a három makrotápanyag-csoport (a szénhidrátok, a fehérjék és a zsírok) egyikét vagy akár többet tartalmazhatnak. Már az étkezés közben megkezdődik e tápanyagok emésztése: a tápcsatornába ürülő emésztőnedvek lebontják a makrotápanyagokat kisebb molekulákra, hogy azokat a szervezetünk sejtjei fel tudják venni, és hasznosíthassák őket. A zsírokat egyszerűbb zsírsavmolekulákra bontják le, a fehérjéket aminosavakra, a szénhidrátokat végül egyszerű cukrokra, például glükózra (szőlőcukorra). Ezek a zsírsav-, aminosav- és cukormolekulák ezután bejutnak a véráramba, ahol a különböző szervekig utaznak. Ott energiával látják el, illetve kiegészítik a sejteket, valamint új sejteket hoznak létre.

A legtöbbünk számára az étkezéseink legfőképpen szénhidrátokból állnak. Gabonapelyhet eszünk reggelire, szendvicset ebédre, tésztát vagy rizst vacsorára. Így nem meglepő, hogy a három makrotápanyag közül a cukrok (a glükóz) találhatók meg a legnagyobb mennyiségben a vérünkben. Időnként az étkezésünk olyan töméntelen mennyiségű cukorból áll, hogy nem is tudjuk az összeset azonnal felhasználni. Ezért, ahogy az üzemanyagot is tároljuk az autónk tankjában, a szervezet is létrehozott egy raktárat a glükóz és a többi makrotápanyag tárolására. Ezeket az étkezések között megfontoltan használja fel. Egy doboz üdítő például általában 39 gramm cukrot tartalmaz, és ha ez teljes egészében a vérünkbe jutna, anélkül, hogy a sejtjeink és a szerveink felszívnák a jó részét, akkor ez életveszélyes mértékre emelné a vércukorszintünket. Ezt elkerülendő, evés után pár perccel a hormonok, érzékelve a szénhidrátok érkezését, felkészítik a fogadásukra a májat, az izmokat és a zsírszöveteket. Így e szövetek gyorsan felszívják az elfogyasztott szénhidrátok nagy részét. A cukor glikogén formájában, illetve bizonyos mértékig testzsírként raktározódik el. A zsírsavak zsírként, az aminosavak pedig fehérjékként raktározódnak el.

A szervezetünk és az agyunk szinte minden sejtje imádja a glükózt mint energiaforrást. A szervezetnek folyamatosan szüksége van energiára – sokkal gyakrabban, mint ahányszor eszünk. Ezért, a tápanyagok elraktározásához hasonlóan, a testünk más mechanizmusai a fizikai és a mentális aktivitásunk mértékét is érzékelik, és éppen annyi raktározott energiát szabadítanak fel, amennyi fedezi az aktivitás igényét. Az étkezések között a szervezetnek meg kell becsülnie az energiaigényét, és pontosan a megfelelő mennyiségű glükózt kell felszabadítania az elraktározott glikogénből. Amikor a glikogénraktárak kiürülőben vannak, a szervezet elkezdheti a zsírraktárak lebontását, hogy így lássa el energiával a sejteket. Sőt, a test még az elraktározott fehérjékből is képes bizonyos mennyiségű glükózt előállítani.

Ez a két mechanizmus – a glükóz elraktározása és felszabadítása – kulcsfontosságú a vércukorszint szabályozása szempontjából, minden egyes pillanatban. Ha fenn tudjuk tartani ezt az érzékeny egyensúlyt, egészségesek maradhatunk. Ha viszont a vércukorszint túlságosan magasra szökik fel az étkezés után, vagy a szervezet szabadít fel túl sok glükózt a raktárakból, akkor problémával nézünk szembe.

MINDÖSSZE 5 GRAMM CUKOR

Egy egészséges felnőtt véráramában mindössze 4–6 gramm cukornak (1 teáskanálnak) kell lennie. Nem számít, hogy éppen befejeztünk egy megterhelő étkezést, vagy a maratonfutás közepén járunk, mélyen alszunk, vagy nem ettünk egy napja. Ahogy az akváriumban úszkáló hal, amelyet már a vízminőség legkisebb megváltozása is megbetegíthet, a testünk sejtjei is akkor teljesítenek a legjobban, ha a vér cukorkoncentrációja nagyon szűk határok között mozog. Ha azok a lenyűgöző mechanizmusok, amelyek érzékelik és szabályozzák a vércukorszintet, akár csak kissé kibillennek az egyensúlyból, nagyon súlyos veszély alakulhat ki: az agy és a test többi része nem lesz képes jól működni. Ha a vér cukormennyisége 3,5 gramm alá csökken, azt vesszük észre, hogy a látásunk elmosódik, és szédülünk. Ezt hipoglikémiának nevezik.

Minthogy szinte mindig elég szénhidrátot vagy cukrot fogyasztunk ahhoz, hogy a vércukorszintünk ne csökkenjen az egészséges mérték alá, emellett a szervezetünk is jelentős szénhidrátraktárakkal (glikogénnel), illetve alternatív glükózforrásokkal (fehérjékkel) rendelkezik, a vércukorszint-szabályozás legtöbb problémája inkább a túl magas cukorkoncentrációból adódik. Ha a vérünk cukortartalma 6 gramm fölé emelkedik, és ott is marad sokáig, akkor cukorbetegség (diabétesz) fog kialakulni nálunk.

De ne szaladjunk ennyire előre! Először nézzük meg, hogy mi történik az egészségünkkel, ha a dolgok jól alakulnak! Ha a szervezetünk optimálisan működik, nagyon precízen képes szabályozni a vércukorszintet, számos összetevő együttes munkája segítségével. Ezeket az alkotóelemeket négy nagy csoportba sorolhatjuk: energiaérzékelők, hormonok, hormonérzékelők, illetve olyan kapuk, amelyek lehetővé teszik a szőlőcukor belépését a sejtekbe. Ezek közül a legfontosabbak a hormonok és az ő érzékelőik, közülük is az inzulin, amelyet a hasnyálmirigyünk néhány ezer sejtje termel. Az inzulin „hormonszenzora”, vagyis receptora pedig szinte az összes testi sejtünkön megtalálható.

Amikor eszünk, a megemésztett szénhidrátok az ételből a vérbe száguldanak, ezért a vércukorszint gyorsan – néhány perc alatt – felemelkedik. Ezt a vércukorszint-emelkedést érzékeli a hasnyálmirigy, amely inzulint bocsát ki. Az inzulin felelős a sejteken lévő glükózkapuk megnyitásáért. Így a cukor a sejtekbe áramolhat, ahol energiatermelésre hasznosul. Úgy működik, mint a távirányító, amely kapcsolatba lép a vevővel (az inzulinreceptorral), hogy kinyissa a garázskaput. Így már be tudunk állni a kocsinkkal (ez a glükóz) a garázsba (a sejtbe). Ugyanaz az inzulinkód szinte minden sejt kapuit képes kinyitni, legyen az máj-, izom- vagy zsírsejt. Ez nagyon fontos, hiszen e sejtek veszik fel és tárolják a felesleges szénhidrát legnagyobb részét, hogy a vércukorszintünk vissza tudjon térni a normál értékre az étkezés után egy-két órával.

Esetenként szükség van arra, hogy némi glükózt szabadítsunk fel a raktárainkból, hogy energiával láthassuk el az agyunkat és a testünket. Ez általában több órával az étkezés után következik be, amikor a legkönnyebben hozzáférhető glükóz már csökkenni kezd, vagy a testnek hirtelen többletenergiára van szüksége, például azért, mert futásnak eredtünk, vagy megterhelő fizikai munkát végzünk. Az agyunk önmagában akár 5 gramm glükózt is elfogyaszthat óránként. Ha egy átlagos testalkatú felnőtt erőltetett menetben gyalogol (6,5 kilométer/órás sebességgel), akkor annyi energiát használ el percenként, ami 1 gramm szőlőcukornak felel meg. E körülmények megkívánják, hogy cukor szabaduljon fel a raktárakból. Ha a raktárak is kifogynak, akkor a szervezet a fehérjék lebontásából állít elő glükózt. Ugyanúgy, ahogy az inzulin jelzésére a glükóz belép a sejtekbe, hogy ott elraktározzák, más hormonok, amelyek az éhséget vagy a stresszjelzéseket érzékelik, arról gondoskodnak, hogy a raktárak éppen elég glükózt szabadítsanak fel, hogy az elegendő legyen az igények kielégítésére anélkül, hogy a vércukorszint túl magasra hágna.

Most nézzük meg, mi történik az étkezések közötti órákban! Miután ettél, őrségváltás megy végbe: leállnak az éhséghormonok, így a májból nem szabadul fel több glükóz. Az éppen elfogyasztott ételből származó glükózból fedezheted a szükségleteidet. Színre lép az étkezési hormon, vagyis az inzulin, ezért az ételből származó glükóz (amely megemelte a vércukorszintet) most bejut a májba, az izmokba, a zsírszövetbe, hogy elkerüljük a vércukorszint túlzott megemelkedését. Ez a ciklus folytatódik minden evés után.

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu

Felhasznált betűtípusok
Noto Serif – Apache License 2.0
Poppins – SIL Open Font License