Kovács László

Hadviselés a 21. században:
kiberműveletek

Budapest, 2023

Szerző

Kovács László

Szakmai lektor

Haig Zsolt

Kiadja a Nemzeti Közszolgálati Egyetem

Ludovika Egyetemi Kiadó

A kiadásért felel: Deli Gergely rektor

Székhely: 1083 Budapest, Ludovika tér 2.

Kapcsolat: kiadvanyok@uni-nke.hu

Felelős szerkesztő: Varga Zoltán

Olvasószerkesztő: Kalcsics Ildikó

Korrektor: György László

Tördelőszerkesztő: Stubnya Tibor

ISBN 978-963-531-765-3 (nyomtatott)

ISBN 978-963-531-954-1 (elektronikus PDF) | ISBN 978-963-531-955-8 (ePub)

© A szerző, 2023

© A kiadó, 2023

Minden jog védve.

Tartalom

Rövidítések jegyzéke

Képek jegyzéke

Táblázatok jegyzéke

Bevezetés

A kiberhadviseléshez és a kiberműveletekhezkapcsolódó legfontosabb fogalmak gyűjteménye

1. fejezetA digitális kor és hadviselése

1.1. Digitalizáció

1.1.1. Digitális társadalom és gazdaság

1.1.2. A digitális társadalom kritikus (létfontosságú) rendszerei

1.1.3. Digitális hadsereg

1.2. A hadviselés változása az információs korban

2. fejezetKiberműveletek és kiberhadviselés

2.1. Kibertér, szereplők, kihívások, hatások

2.1.1. A kibertérről és annak biztonságáról röviden

2.1.2. Szereplők a kibertérben

2.1.3. A kibertérben megjelenő kihívások és fenyegetések

2.2. A kiberhadviselés meghatározása

2.3. A kiberműveletek fajtái

2.4. Nagy visszhangot kiváltott kibertámadások

2.4.1. 2007. április

2.4.2. 2010. október

2.4.3. 2012. augusztus

2.4.4. 2015. december

2.4.5. 2020. december

2.4.6. 2021. április

2.4.7. 2021. január

2.4.8. 2021. december

2.5. A kiberműveletek célpontjai

2.6. Kiberműveletek stratégiai szinten

2.6.1. Megváltozott hadviselés

2.6.2. Kiberstratégia

2.6.3. Kiberdiplomácia – a jog és az államok szerepe

2.7. Ellenálló kiberbiztonság, avagy a kiberreziliencia

3. fejezetKiberharcosok és kiberparancsnokságok

3.1. Hackerek és hackercsoportok, avagy az APT ébredése

3.2. A kiberképességek szervezeti háttere

3.2.1. Hogyan fejlesszünk kiberműveleti erőket?

3.2.2. Kiberparancsnokságok

3.2.3. A NATO kiberszervezetei

4. fejezetA kiberműveletek fegyverei, eljárásai és várható jövője

4.1. A kiberműveletek és a kiberhadviselés fegyverei, eljárásai

4.2. A kiberműveletek és a kiberhadviselés várható jövője

Felhasznált irodalom

Jogi források

Rövidítések jegyzéke

5G

5th generation

5. generációs (kommunikáció)

ACT

Allied Command of Transformation

Szövetséges Transzformációs Parancsnokság

AI

artificial intelligence

mesterséges intelligencia

APT

advanced persistent threat

folyamatosan fennálló, nagyon fejlett támadás

AR

augmented reality

kiterjesztett valóság

C2

command and control

vezetés és irányítás

C4ISR

command, control, communications, computers, intelligence, surveillance, reconnaissance

vezetés, irányítás, kommunikáció, számítógépek, hírszerzés, megfigyelés, felderítés

CCD

charge-coupled device

töltéscsatolt eszköz

CCDCOE

Cooperative Cyber Defence Centre of Excellence

Kibervédelmi Kiválósági Központ

CDC

Cyber Defence Committee

Kibervédelmi Bizottság

CDMB

Cyber Defence Management Board

Kibervédelmi Irányító Testület

CIMIC

civilian-military cooperation

civil-katonai együttműködés

CIS

communication and information system

kommunikációs és információs rendszer

CEPS

Centre for European Policy Studies

Európai Politikai Tanulmányok Központja

CMF

Cyber Mission Force

Kiberműveleti Erő

CNO

computer network operations

számítógép-hálózati műveletek

COTS

commercial off-the-shelves

polcról levehető termék

CyOC

Cyberspace Operation Center

Kibertérműveleti Központ

DoS

denial of service

túlterheléses támadás

DDoS

distributed denial of service

elosztott túlterheléses támadás

DESI

Digital Economy and Society Index

digitális gazdasági és társadalmi index

DNS

Domain Name Service

domainnév-szolgáltatás

DSTL

Defence Scientific and Technology Laboratory

Védelmi Tudományos és Technológiai Laboratórium

EBESZ

Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet

ENISA

European Union Agency for Cybersecurity

Európai Uniós Kiberbiztonsági Ügynökség

ENSZ

Egyesült Nemzetek Szervezete

EPCIP

European Programme for Critical Infrastructure Protection

Európai program a kritikus infrastruktúrák védelmére

EU

European Union

Európai Unió

EW

electronic warfare

elektronikai hadviselés

GCHQ

Government Communication Headquarters

Kormányzati Kommunikációs Főparancsnokág

GCI

Global Cybersecurity Index

globális kiberbiztonsági index

GIS

geoinformation system

geoinformációs rendszer

IoT

Internet of Things

a „dolgok internete”

IP

Internet Protocol

internetprotokoll

KLE

key leader engagement

kapcsolattartás kulcsvezetőkkel

LOIC

Low Orbit Ion Cannon

MAC

Media Access Control

médiaelérés-vezérlés

MI

mesterséges intelligencia

MilCERT

Military Computer Emergency Response Team

Katonai Elektronikus Információbiztonsági Eseménykezelő Központ

MILDEC

military deception

katonai megtévesztés

MilPA

military public affairs

katonai tömegtájékoztatás

NAC

North Atlantic Council

Észak-atlanti Tanács

NATO

North Atlantic Treaty Organisation

Észak-atlanti Szerződés Szervezete

NC3

NATO Consultation, Control and Command

NATO Konzultációs, Irányítási és Vezetési Testület

NCIA

NATO Communication and Information Agency

NATO Kommunikációs és Információs Ügynökség

NCIRC

NATO Computer Incidence Response Team

NATO Számítógép-vészhelyzeti Reagálócsoport

NCF

National Cyber Force

Nemzeti Kibererő

NCW

network-centric warfare

hálózatközpontú hadviselés

NCSC

National Cyber Security Center

Nemzeti Kiberbiztonsági Központ

NCSI

National Cyber Security Index

nemzeti kiberbiztonsági index

NIS

network and information security

hálózati és információs rendszerek biztonsága

NSA

National Security Agency

Nemzetbiztonsági Ügynökség

OPSEC

operations security

műveleti biztonság

OSINT

open-source intelligence

nyílt forrású felderítés

PLC

programmable logic controller

programozható logikai vezérlő

PPP

presence, posture, profile

megjelenés, viselkedés, arculat

PSYOPS

psychological operations

lélektani műveletek

SA

Situational Awareness

helyzetérzékelés és -felismerés

SCADA

supervisory control and data acquisition

ipari rendszerirányító rendszer

SCEPVA

Sovereign Cyber Effects Provided Voluntarily by Allies

Szuverén kiberképességek önkéntes szövetségesi átadása

SDR

software defined radio

szoftverrádió

SHAPE

Supreme Headquarters Allied Powers Europe

Szövetséges Erők Európai Főparancsnoksága

SIGINT

signals intelligence

rádióelektronikai felderítés

SIM

Subscriber Identity Module

előfizető-azonosító modul

SOCMINT

social media intelligence

közösségimédia-felderítés

STEM

science, technology, engineering, and mathematics

természettudomány, technológia, mérnöki tudomány és matematika

UN ITU

United Nations International Telecommunication Unit

Egyesült Nemzetek Szervezete Távközlési Egyesülete

USCYBERCOM

United States Cyber Command

Egyesült Államok Kiberparancsnoksága

VR

virtual reality

virtuális valóság

Képek jegyzéke

1. ábra: A multitérműveletek dimenziói

2. ábra: A kibertérben megjelenő kihívások és veszélyek motiváció és hatás szerinti bemutatása

3. ábra: A kiberműveletek által okozható károk mértéke a támadók fejlettsége és a támadók eltökéltsége viszonyrendszerében

4. ábra: A tipizált kiberművelet egyes fázisai

5. ábra: Kibertámadó csoportok 2020-ban

6. ábra: A kiberműveletek fajtái, NATO-felosztás

7. ábra: A kiberhadviselés történetének néhány fontosabb művelete

8. ábra: A kiberbiztonság rétegei az ENISA kidolgozásában

9. ábra: Az ellenálló kiberbiztonság főbb összetevői és ezek összefüggései

Táblázatok jegyzéke

1. táblázat: A korszerű harckocsi digitális eszközei

2. táblázat: A kibertéri szereplők és jellemzőik

3. táblázat: A kibertéri fenyegetések lehetséges felosztása

4. táblázat: Kibertámadások célpontjai ágazatonként 2018 és 2020 között

5. táblázat: Az információs műveletek elemei

6. táblázat: Országok kategorizálása kiberképességeik alapján

7. táblázat: Néhány APT-csoport és fontosabb jellemzőik

8. táblázat: Program típusú malware-ek és jellemzőik

9. táblázat: A kiberműveletek eszközeinek alkalmazás szerinti lehetséges csoportosítása

10. táblázat: A kiberműveletek egyes jövőbeni lehetséges célpontjai és azok jellemzői

Bevezetés

Az emberiség történetében ősidők óta jelen van a háborúskodás. A háborúk megvívásának módjai minden korban összefüggtek az adott kor technikai és technológiai színvonalával. A hadviselés mindig a technika és a technológia fejlődésével változott és változik ma is.

A digitális korban a hadviselés célja már nem elsősorban az élőerő pusztítása, hanem a digitális technikára alapozott infokommunikációs rendszereken keresztül a hadseregek vezetési rendszereinek a bénítását vagy azok működésének korlátozását igyekszik elérni a támadó. Ugyanakkor a digitális rendszerek globalitásának köszönhetően a hadviselés ma már a mindennapjainkban is jelen lehet, ami nem elsősorban fegyveres konfliktusok formájában, hanem a befolyásolásban vagy a mindennapi élethez szükséges létfontosságú rendszerek támadásában jelentkezik.

Az azonban nagy bizonyossággal kijelenthető, hogy még jó ideig velünk lesznek a fizikai térben – a szárazföldön, a levegőben, a tengereken és talán egyre inkább az űrben is – folytatott fegyveres összecsapások is, de ezeket egyre inkább kiegészítik a kibertérben folytatott katonai célú műveletek. Ezek a műveletek a jövőben a fegyveres küzdelem szerves részét fogják képezni, mígnem egyszer csak átveszik a kinetikus energiájú fegyvereken alapuló harc szerepét.

A hadviselés tehát ma is változik, mint ahogy elvei és eszközei is. A mesterséges intelligencia vagy a robotok katonai alkalmazása, a számítógépes vezetés és fegyverirányítás, illetve éppen az ezek ellen intézett támadások egyre inkább a katonai gondolkodás és nem utolsósorban a katonai műveletek szerves részét képezik.

A hadviselés említett fejlődése azonban nem zajlik egyformán és egyszerre mindenhol. Ráadásul ez a fejlődés nem is zökkenőmentes minden országban. A nagy katonai-politikai szövetségekben, mint például a NATO, komoly diskurzusok folynak arról, hogy egyrészt hogyan tud a szervezet megfelelni a 21. század új típusú kihívásainak, illetve hogyan lehet a tagállamokat egységesen felkészíteni ezeknek a kihívásoknak a kezelésére, és így ütőképes, a kor kihívásainak megfelelni és egymással együttműködni képes hadseregeket építeni.

Az egységesítés mind technikai téren, mind az eljárásokban igen fontos, hiszen csak egymással interoperábilis rendszerekkel lehet biztosítani több nemzet együttműködését, és ez az együttműködés csak akkor lehet sikeres, ha a műveleti eljárások a tervezéstől a logisztikán át a harci műveletekig – legalább részben – egységesek.

A kiberhadviselés a kinetikus műveletek támogatása mellett azonban egy másik területen is egyre inkább teret nyer. Ez pedig nem más, mint a szemben álló vagy potenciálisan szemben álló fél, illetve annak civil infokommunikációs rendszereinek kibertérből történő támadása. Ennek oka – mint ahogy látni fogjuk könyvünk első fejezeteiben – az, hogy a 21. század társadalmának egyik meghatározó eleme a digitális technika és technológia, amely azonban ma még rendkívül sérülékeny és sebezhető. Ezt a sérülékenységet kihasználva ma már jóval kisebb energiabefektetéssel jóval nagyobb kár okozható vagy befolyás szerezhető egy szemben álló országban, mint korábban.

A két fő irány – azaz a hagyományos katonai tevékenységek és az olyan új műveletek, mint a kibertéri akciók – egyidejű, jól meghatározott cél vagy célok elérése érdekében történő alkalmazását jelenti a hibrid hadviselés kifejezés. Ebben az új típusú hadviselésben az egyik legfontosabb elemnek a kibertérben megvalósított műveletek összessége tekinthető. Ezek a kiberműveletek azonban ma már nemcsak a kibertérre vannak hatással, hanem azon túlnyúló módon a fizikai térben is – többnyire negatív – hatásokat okoznak.

A jövő hadviselése rendkívül komplex környezetben fog zajlani. A lineáris katonai műveletek helyett egyre inkább az egyszerre több helyen és akár több dimenzióban vagy több műveleti térben végrehajtott katonai tevékenységek összessége lesz a jellemző. A több dimenzió miatt multitérműveletekről, a több helyszín miatt pedig elosztott műveletekről beszélünk. Ezek hatalmas kihívás elé állítják a hadseregeket, azok vezetését és a vezetéshez szükséges infokommunikációs rendszereket is. Ezek az infokommunikációs rendszerek azonban szintén a digitalizációra épülnek. Ennek megfelelően elengedhetetlen ezen rendszerek esetén a kiberbiztonság garantálása, fenntartása és folyamatos fejlesztése. Ugyanakkor, a másik oldalról tekintve minderre, a szemben álló fél infokommunikációs eszközeinek és rendszereinek támadása a mindennapok katonai tevékenységének része lett. Így a kiberhadviselés a hagyományosnak mondott katonai műveletek szerves részévé vált és válik folyamatosan. A kiberhadviselés azonban új filozófiát, új eljárásokat és nem utolsósorban új eszközöket, jól felkészült katonákat, valamint civil mérnököket is követel. Az ő felkészítésük nemcsak katonai feladatot jelent, hanem ebben a munkában nagy és elengedhetetlen szerepe van az akadémiai szférának, a kutatóintézeteknek, az egyetemeknek és a kiberbiztonság területén működő vállalatoknak. Ez pedig kölcsönös és közös munkát jelent a civil társadalom és a hadsereg között.

Jelen könyv azt kívánja bemutatni és megvizsgálni, hogy a kiberműveleteknek és a tágabb értelemben vett kiberhadviselésnek, amely ma már nem is a 21. század jövőbe tekintő, jövőt jelentő futurisztikus jellemzője, hanem a mindennapok része, milyen összetevői, milyen eljárásai és várhatóan milyen eredményei, illetve hatásai vannak, illetve lehetnek.

Mindehhez megvizsgáljuk a hagyományos hadviselés és a kiberhadviselés kapcsolatát, elemezzük a legfontosabb kibertéri eseményeket, illetve górcső alá vesszük, hogy a hadseregek milyen szervezetekkel készülnek fel nemcsak a kibervédelem, hanem az offenzív kiberműveletek, azaz a támadó jellegű kibertevékenységek végrehajtására.

Könyvünk külön nem elemzi, de fontos megjegyezni, hogy a Covid–19-pandémia önmagában is felerősítette azokat a főleg rosszindulatú kiberműveleteket, amelyek egyébként a mindennapjainkban már régóta jelen vannak. A világjárvány következtében az otthoni online munkavégzés előtérbe kerülése, a vásárlási szokások megváltozása vagy éppen a vállalatok és egyéb szervezetek vezetésében bekövetkezett, egyre inkább az online térre áthelyeződött tevékenységei vonzották ezeket a műveleteket.

Ez a könyv elsősorban nem a szakembereknek szól, hanem azoknak az érdeklődőknek, egyetemi hallgatóknak, illetve más területen kutatóknak, akik szeretnének világosabb képet kapni napjaink és minden bizonnyal a jövő egyik legperspektivikusabb biztonsági és védelempolitikai kihívásáról, a kiberhadviselésről, benne a kiberműveletekről és azok összefüggéseiről.

A kézirat lezárásának ideje: 2022. február.

A kiberhadviseléshez és a kiberműveletekhez
kapcsolódó legfontosabb fogalmak gyűjteménye

A kiberműveletek és az ezek összességeként értelmezhető kiberhadviselés a hadtudomány rendkívül új területe. Jelenleg az a terminológia, amellyel a kiberműveleteket, illetve az ezekhez kapcsolódó egyes tevékenységeket vagy jellemzőket leírjuk, még csak kialakulóban van. Számos esetben még nincs meg a nemzetközileg egységesen elfogadott definíciós készlet, amely széles körben alkalmazható lenne. E munka elősegítése, valamint a jelen könyvben leírtak érthetősége érdekében néhány fogalom magyarázatát megadjuk. Ezek nem minden esetben általánosan elfogadott vagy hivatalos fogalmi meghatározások – többségük a szerző saját felfogását tükrözi, azonban a leírtak feldolgozásához, pontosabb megértéséheznagyban hozzájárulhat. Amennyiben valamely fogalomnak van hivatalos – jogszabályban, stratégiában, doktrínában stb. – rögzített meghatározása, ennek forrását feltüntetjük, illetve a magyar fogalom mellett megadjuk annak angol megfelelőjét is.

5G: az az 5. generációs, vezeték nélküli hálózat, illetve a kapcsolódó technológia, amely a mobilkommunikációban standarddá vált. Ma már ez a technológiai alapja számos infokommunikációs szolgáltatásnak.

Biztonság (security): az eszközök, rendszerek és hálózatok olyan megkívánt állapota, amelyben a veszélyek megfelelő szintű kezelése megtörténik.

Botnet (lásd zombihálózat): megfertőzött (kompromittált) internetre kötött számítógépek olyan hálózata, amelyet elsősorban rosszindulatú tevékenységre használnak a hálózatot létrehozók.

Digitális ökoszisztéma (digital ecosystem): nagy sávszélességű infrastruktúra, képzett felhasználók, digitális szolgáltatásokat használó és azokra épülő üzleti szféra, fejlett és intenzív K+F+I ipar, digitális szolgáltató állam, online elérhető kereskedelmi szolgáltatások, digitális archívumok olyan összessége, amely a tudásalapú társadalom meghatározó tényezőjeként értelmezhető.

DoS/DDoS (denial of service / distributed denial of service): túlterheléses / elosztott túlterheléses támadás, amely egy vagy több számítógépről a megtámadott, azaz a célszámítógép felé érkező lekérdezést jelent. Amennyiben a lekérdezések száma meghaladja a célpont által kiszolgálni képes lekérdezésszámot, akkor működése korlátozott lesz vagy ellehetetlenül.

Elektronikus információbiztonság (electronic information security): az elektronikus információs rendszer olyan állapota, amelyben annak védelme az elektronikus információs rendszerben kezelt adatok bizalmassága, sértetlensége és rendelkezésre állása, valamint az elektronikus információs rendszer elemeinek sértetlensége és rendelkezésre állása szempontjából zárt, teljes körű, folytonos és a kockázatokkal arányos.[1]

Infokommunikáció (infocommunications): az informatika és a kommunikáció konvergenciája révén létrejövő technológia, eszközök és rendszerek gyűjtőfogalma.

Információs műveletek (information operations): az a törzsfunkció, amelynek célja, hogy az információs környezet elemzése alapján megtervezze és integrálja, majd értékelje az információs tevékenységeket úgy, hogy azok végrehajtása a küldetés célkitűzéseinek elérése érdekében biztosítsa a kívánt hatást a célközönség akaratában, megértésében és képességeiben. A célközönséget a szemben álló felek, a lehetséges szemben álló felek és más, a politikai szint által jóváhagyott személyek és meghatározott csoportok alkotják.[2]

Infrastruktúra (infrastructure): létesítmények, hálózatok, rendszerek és üzemeltető szakemberek összessége, amelyek és akik hozzájárulnak a társadalom alapvető szükségleteinek kielégítéséhez.

Internet (Internet): olyan globális kiterjedésű számítógép-hálózat, amelyben számítógép-hálózati protokollok kapcsolják össze a felhasználókat és a szolgáltatásokat.

Katonai kibertérműveletek (military cyberspace operations): a kibertérben megvalósuló olyan katonai kibertevékenységek, amelyek a saját kibertéri rendszerek védelmére és/vagy a szemben álló fél kibertéri rendszereinek támadására irányulnak.

Kiberbiztonság (cyber security): a kibertérre értelmezett, annak biztonságát meghatározó eszközök, politikák, koncepciók, technológiák, irányelvek, kockázatkezelési módszerek, tevékenységek, képzések, valamint a legjobb gyakorlatok összessége. Mindezek célja, hogy megvédjék a számítógépes környezetet, az ezt használó szervezetek és felhasználók eszközeit, rendszereit.

Kiberbiztonsági esemény (cyber security event): nem kívánt vagy nem várt egyedi esemény vagy eseménysorozat, amely az elektronikus információs rendszerben kedvezőtlen változást vagy egy előzőleg ismeretlen helyzetet idéz elő, amelynek hatására az elektronikus információs rendszer által hordozott információ bizalmassága, sértetlensége, hitelessége, funkcionalitása vagy rendelkezésre állása elvész, illetve megsérül.

Kiberfelderítés (cyber intelligence, surveillance and analysis): a kibertérben folytatott hírszerzési, megfigyelési és felderítési célú adat- és információgyűjtés, valamint a szükséges adat- és információfeldolgozás együttese.

Kiberfenyegetés (cyber threat): a kibertérben megjelenő, a kiberteret alkotó infokommunikációs és más elektronikus rendszerek biztonságát veszélyeztető, sérülékenységét kihasználni képes potenciális (kölcsön)hatás.

Kiberhelyzetkép (cyberspace operational picture): a kibertéri helyzetre vonatkozó adatok gyűjtése, feldolgozása és értékelése, valamint az ezekből levont következtetések eredményeként létrejövő, a kialakult kiberhelyzetről alkotott kép és annak általában vizuális megjelenítése.

Kibertámadás (cyber attack): az offenzív kibertérműveletek részeként a szemben álló fél infokommunikációs vagy más elektronikus rendszereibe történő behatolást és ott káros hatások okozását jelenti ezen rendszerek működésének akadályozásával és/vagy az ezeken a rendszereken tárolt, feldolgozott vagy továbbított információk, illetve adatok módosításával, eltulajdonításával vagy azokhoz történő hozzáférés akadályozásával.

Kibertér (cyberspace): globálisan összekapcsolt, decentralizált, egyre növekvő elektronikus információs rendszerek, valamint a közvetítésükkel adatok és információk formájában megjelenő társadalmi és gazdasági folyamatok együttese. Más megfogalmazásban: felhasználók, eszközök, szoftverek, folyamatok, tárolt vagy átvitel alatt lévő információk, szolgáltatások és rendszerek gyűjtőfogalma, amelyek közvetlenül vagy közvetett módon számítógép-hálózathoz vannak kapcsolva.

Kibertérműveletek/kiberműveletek (cyberspace operations): a kibertérben vagy azon keresztül végzett olyan tevékenységek, amelyek célja, hogy a saját kibertéri és valós téri cselekvési szabadságát megőrizzék, és/vagy olyan hatásokat hozzanak létre, amelyek hozzájárulnak a saját célok eléréséhez.

Kibertérműveleti fellépés (cyberspace operational action): A kibertérből érkező fenyegetésekkel és támadásokkal szembeni védelemre, az ezekre történő felkészülésre, a folyamatban lévők megszakításához szükséges reagálásra, valamint a kapcsolódó biztonsági feladatok ellátására irányuló passzív vagy aktív védelmi, illetve támadó jellegű beavatkozások, intézkedések összessége.

Kibervédelem (cyber defence): a kibertérből érkező fenyegetések elleni védelem, ideértve a saját kibertéri képességek megőrzését is.

Kritikus információs infrastruktúra (critical information infrastructure): olyan hálózatszerű fizikai vagy virtuális rendszereket, eszközöket és módszereket (eljárásokat, szolgáltatásokat) foglal magában, amelyek az információ folyamatos biztosításának és az informatikai feltételek üzemfolytonosságának szükségességéből adódóan önmagukban kritikus rendszerek vagy más azonosított kritikus rendszer működéséhez nélkülözhetetlenek. A fogalom hivatalos megnevezése létfontosságú információs rendszer, rendszerelemek.

Kritikus infrastruktúra (critical infrastructure): olyan eszköz, létesítmény vagy rendszer, amely elengedhetetlen a létfontosságú társadalmi feladatok ellátásához, és amelynek kiesése e feladatok folyamatos ellátásának hiánya miatt jelentős negatív következményekkel járna. A fogalom hivatalos megnevezése létfontosságú rendszer, rendszerelemek.

Malware: rosszindulatú program, amely az angol Malicious Software, azaz rosszindulatú program szavakból alkotott mozaikszó. Azok a programok tartoznak a malware-ek kategóriájába, amelyek engedély nélkül jutnak a megcélzott számítógépre, abból a célból, hogy annak működését akadályozzák vagy az abban kezelt adatokat manipuláljak, onnan kijuttassák.

Mesterséges intelligencia (artifical intelligence): gépi és/vagy szoftveres úton létrejövő intelligencia, amely képes emberi beavatkozás nélkül a változó környezettel interakciót folytatni, a természetes intelligenciához hasonló módon képes problémamegoldásra, valamint a tanulásra.

Nem kinetikus képességek (non-kinetic capabilities): nem kinetikus energián alapuló olyan képességek, amelyek közvetlen hatásaikat az információs, a kognitív és a kibertérben fejtik ki, de közvetett hatásaik a fizikai térben is jelentkezhetnek.

Nulladik napi sérülékenység (zero-day exploit): olyan szoftver- vagy hardversérülékenység, amelyre még nincs kiadva védelmi megoldás.

Offenzív kibertérművelet (offensive cyberspace operation): a kibertérben vagy azon keresztül kezdeményezett olyan tevékenység, amely a műveleti célból végzett kibertéri felderítés, információszerzés és -feldolgozás eredményeire építve a célkezelést, a kibertámadást és annak hatásainak elemzését foglalja magában.

Pszichológiai manipuláció (social engineering): az emberi hiszékenységet kihasználó olyan támadási technika, amely során a támadó megtévesztéssel vagy zsarolással jut a rendszerekhez hozzáférést nyújtó adatokhoz, információkhoz.

Sérülékenység (vulnerability): kiberteret alkotó infokommunikációs és más elektronikus rendszerek olyan tulajdonsága vagy gyengesége amelynek révén egy kiberfenyegetés érvényre juthat.

Védelem (defence): olyan tevékenységek összessége, amelyek a biztonság megteremtésére és fenntartására irányulnak.

Zombihálózat (botnet): olyan kompromittált számítógépek hálózata, amelyek a támadó szándéka szerinti rosszindulatú tevékenység végzésére utasíthatók a felhasználók tudta nélkül.

Zsarolóvírus (ransomware): olyan rosszindulatú program, amelyet arra terveztek, hogy titkosítsa az eszközön lévő fájlokat, használhatatlanná téve azokat és a rájuk támaszkodó rendszereket. Az elkövetők általában váltságdíjat követelnek a titkosítás visszafejtéséért cserébe.[3]

1. fejezet

A digitális kor és hadviselése

1.1. Digitalizáció

1.1.1. Digitális társadalom és gazdaság

Manuel Castells szociológus szerint a ’90-es években megfogalmazott hálózatos társadalom elméletétől[4] a teljes digitális ökoszisztémáig nagyon rövid időn belül hatalmas változás állt be a világ működésében. Ez a változás azonban annyira természetes lett mára, hogy a hétköznapi életünkben sokszor már fel sem tűnik. Annyira hozzászoktunk az újabb és újabb információtechnológiai, azaz röviden csak IKT-eszközök[5] rendszeres megjelenéséhez, hogy már maga a folyamat is életünk szerves részét képezi. Napjainkban már nemcsak az új formájú és designelemekkel díszített IKT-eszközök megjelenése a fontos, hanem funkcionalitásuk és minél előnyösebb, könnyebb és egyszerűbb, ugyanakkor minél sokoldalúbb használatuk is. Azok az infokommunikációs eszközök jellemzik igazán a 21. századot, amelyeknek egyik legszemléletesebb példái az okostelefon vagy a mobilizálható számítógépek – tabletek, laptopok –, illetve az ezek működését lehetővé tevő forradalmi technológiák, mint például az 5G mobilkommunikáció, továbbá ezeknek az okoseszközöknek a háztartásokban való megjelenése.

Az infokommunikációs technológia komplett digitális ökoszisztémává fejlődött napjainkra. Maga a digitális ökoszisztéma egyfajta meghatározás szerint nem más, mint „nagy sávszélességű infrastruktúra, képzett felhasználók, digitális szolgáltatásokat használó és azokra épülő üzleti szféra, fejlett és intenzív K+F+I ipar, digitális szolgáltató állam, online elérhető kereskedelmi szolgáltatások, digitális archívumok olyan összessége, amely a tudásalapú társadalom meghatározó tényezőjeként értelmezhető”.[6] Ez ma már nemcsak össztársadalmi szinten értelmezhető kifejezés, hanem akár szervezeti, vállalati szinten is egyre gyakrabban használatos, amely az adott cég vagy vállalat tevékenységének teljes spektrumában megjelenő digitális eszközök, rendszerek és szolgáltatások összességét jelenti, kezdve a tervezéstől a gyártáson át a vállalat termékeinek vagy szolgáltatásainak az értékesítéséig.

A fentiekből következően a digitális ökoszisztéma kialakítása, fenntartása és nem utolsósorban fejlesztése 21. századi életünk minden területén elengedhetetlen. Digitális rendszerek szövik át a társadalom legtöbb funkcióját, kezdve az oktatástól az egészségügyön át a védelmi szféráig. Ma a digitális technológia, a digitális technológiára épülő infokommunikációs eszközök és rendszerek segítségével megvalósuló szolgáltatások nélkül nagyon nehéz lenne elképzelni a mindennapi életünket. A digitális ökoszisztéma a kutatás-fejlesztéstől a gyártáson át minden olyan digitális technikát és technológiát magában foglal, amely a 21. század sajátja.

Az Európai Unió külön mérőszámrendszert alkotott arra, hogy az egyes tagországok digitális fejlettségét össze lehessen hasonlítani. Ez az úgynevezett digitális gazdasági és társadalmi index, amely az angol megnevezésből – Digital Economy and Society Index – származó DESI-index elnevezést viseli. A DESI az adott ország digitális gazdasági és társadalmi fejlettségét méri. 5 fő és több mint 30 kisebb indikátora képes mérhetővé tenni, hogy hol tart az adott ország a digitális technológia fejlettségében,[7] és ez milyen hatással van magára az országra, annak állampolgáraira, vállalkozásaira, azok fejlettségére.[8]

A 21. század digitális ökoszisztémája azonban nem nélkülözheti a biztonság, esetünkben – nem elhanyagolva számos más terület biztonságát sem – elsősorban a digitális biztonság megteremtését, illetve jelenti az annak folyamatos fejlesztését érintő kérdések vizsgálatát. Ez a digitális biztonság ma a kiberbiztonságban manifesztálódik. A kiberbiztonság összefoglalja azokat a részterületeket, amelyek a teljes és komplex módon értelmezett biztonság megteremtéséhez szükségesek. A kiberbiztonság fejlettségi szintjének megítélését segítik azok a külön mérőszámrendszerek, amelyek a digitális technológia e meghatározó szegmensének az összehasonlítására alkalmasak. Ilyen mérőszámrendszer például az ENSZ Távközlési Egyesületének (UN International Telecommunication Unit, ITU) globális kiberbiztonsági indexe (