ÅSA WIKFORSS
MÅRTEN WIKFORSS

EZÉRT DEMOKRÁCIA!

A tudásról és a népuralomról
– részlet –

Fordította Dobosi Beáta

The cost of this translation was defrayed by a subsidy from the Swedish Arts Council, gratefully acknowledged.

A fordítás a következő kiadás alapján készült:
Därför Demokrati - om kunskapen och folkstyret
Fri Tanke, Stockholm, 2021
© Åsa Wikforss 2021 by Agreement with Grand Agency.

Hungarian translation © Dobosi Beáta, 2023
Hungarian edition © Typotex, Budapest, 2023
Engedély nélkül semmilyen formában nem másolható!

ISBN 978 963 493 269 7

Typotex Kiadó
Alapította Votisky Zsuzsa, 1989
A kiadó az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók
és Könyvterjesztők Egyesülésének tagja.
Felelős kiadó: Németh Kinga
Felelős szerkesztő: Tűrk Rita
Borítóterv: Ángyán Júlia
Elektronikus könyv: Nagy Lajos

Nagyapánknak, Ernst Perssonnak (1896–1962)
Egy azon sokak közül, akik felépítették a svéd demokráciát

Tartalom

Előszó

Bevezetés

1. Demokrácia és igazság

A tökéletes diktatúra és a tökéletlen demokrácia

2. Populizmus és tudás

A diktatúra fél a néptől

3. Szakértők uralma

A demokratikus béke

4. Demokrácia az igazságon túli korban

Aki útban van, magára vessen

5. A tér igazsága

Irodalom

Jegyzetek

Előszó

Amikor 2017-ben az Alternatív tények című könyvemet írtam, a tudást fenyegető veszélyek aggasztottak. A dezinformáció, a tudományellenesség, a szakértőkbe vetett bizalom megingása és a tudással szembeni ellenállás. Nyugtalanított, hogy egyre inkább megkérdőjelezik a tudás értékét, még a svéd iskolarendszeren belül is, és kétségbe vonják a megalapozatlan és a megalapozott, a vélemény és a tudás közötti tényleges különbséget. Az aggodalmaimat az a meggyőződés táplálta, hogy tudás nélkül az emberiség nem maradhat fenn. Mert ahhoz, hogy elérjük az egyéni vagy társadalmi céljainkat, tudásra van szükségünk. E nélkül nem lehet betegséget gyógyítani, szociális problémákat megoldani vagy kielégítő életet élni. Mivel a tudáshoz jó okok kellenek, használnunk kell az értelmünket. Ugyanakkor hangsúlyoztam, hogy ez nem azt jelenti, hogy az emberi létben egyedül az értelemnek van értéke. Az érzelmeink, reményeink és álmaink ugyanolyan fontosak. Csak azt akartam mondani, hogy a tudáshoz értelemre van szükség, és mivel a tudás ekkora értéket képvisel, résen kell lennünk, ha bármi módon megkérdőjelezik, lebecsülik vagy tagadják. Az értelmünknek köszönhetően felülkerekedhetünk félelmeinken és előítéleteinken, felismerhetjük a hamis és megalapozatlan állításokat, és jobb világot teremthetünk.

Azt a könyvemet a 2016-os világpolitikai események hatására írtam meg. Természetesen az egész a Brexittel, valamint a dezinformáció, a heves érzelmek és a közösségi médiában folytatott célzott befolyásolási kampányok fémjelezte referendummal kezdődött. Ezt követte az álhírek széles körű terjesztésével járó elnökválasztás az Egyesült Államokban. A megdöbbent világ próbált megbékélni a ténnyel, hogy az elnöki tisztet ezentúl Donald Trump fogja betölteni. Egy olyan ember, akiről kiderült, hogy gátlástalanul hazudozik és túloz, amin nem tud és nem is akar változtatni, elutasítja a szakértelmet, és összeesküvés-elméleteket terjeszt az égvilágon mindenről, például a politikai ellenfeleiről. A vérbeli demagóg minden tulajdonságával rendelkezik. Ezért aggasztott az amerikai demokrácia sorsa, és a félelmem indokoltnak bizonyult. Úgyszintén nyugtalanított a jobboldali nacionalista populizmus globális térnyerése és a demokratikus intézményekbe vetett hit aláásásához használt dezinformáció. És bár ezek az aggodalmak késztettek írásra, nem sokat szóltam arról, miért fenyegeti a tudásra leselkedő veszély a demokráciát is. Rájöttem, hogy az összefüggés alaposabb tisztázása érdekében írnom kell még egy könyvet.

Ez a könyv az öcsémmel, Mårtennel folytatott beszélgetéseinkből sarjadt ki. Az 1960-as évek elején születtünk, bő tizenöt évvel a második világháború vége után. Egy gyereknek tizenöt év végtelenül hosszú idő, de a háború utóhatásai még abban a Svédországban is érezhetők voltak, amelyet megkímélt a nagy katasztrófa. A szüleink az 1920-as években jöttek világra, és elmesélték, milyen volt, amikor Hitler hadserege megszállta a szomszéd államokat. Apánk altiszt volt Ystadban, és egy bunkerből kémlelte a Balti-tengert, hogy jönnek-e a németek. Anyánk még iskolába járt Malmőben, és az osztályába zsidó gyerekek érkeztek, akik a tengerszoros túlpartjáról, Dániából települtek át. Esténként a bérházuk tetején állt, és a szövetségesek tovahúzó bombázóit figyelte. Mint a nemzedékünk sok más tagját, minket is az a kérdés foglalkoztatott, hogyan törhetett ki egy ilyen háború, miként szedhetett rá egy nyilvánvalóan őrült, nevetséges bajuszt viselő bohóc ennyi embert, és sodorhatta a világot ekkora katasztrófába. Hogyan lehettek a vérről, földről és hazáról szóló ostobaságai ennyire sikeresek? Hogyan verhettek gyökereket a zsidókkal kapcsolatos bizarr összeesküvés-elméletei, és vezethettek kegyetlen népirtáshoz? Zavaros rémálomnak tűnt, távol a „népek otthonává” lett, biztonságos Svédországtól, amelyben felnőttünk, mégis folyton ott ólálkodott a háttérben, kellemetlenül közel. A rádióban furcsa, új háborúkról beszéltek, hidegháborúról és a minden életet kioltó, felfoghatatlan atomháborúról. Amikor a hónap első hétfőjén megszólaltak a szirénák, hazarohantam, és elbújtam a ruhásszekrényben. Azt mondták, csak próba, de sosem lehet tudni…

A sötét árnyak ellenére úgy tűnt, a világ jó irányban halad. Egyre több demokrácia alapjait vetették meg, egyre kevesebb háborús cselekményre került sor. Amikor 1989-ben ledőlt a berlini fal, és véget ért a hidegháború, életemben először úgy éreztem, hogy talán mégis van remény az emberiség számára, talán mégis el lehet kerülni a világméretű katasztrófát. Önfeledten fordultam az örömöt jelentő tevékenységek felé, színházba jártam, és szépirodalmat olvastam. Az egyetemen irodalmat, később filozófiát hallgattam. Mårtent inkább a társadalmi kérdések érdekelték. Zsurnalisztikát tanult Göteborgban, majd tizenöt évig újságíróként dolgozott, diplomát szerzett történelemből és politikatudományból, aztán kommunikációval kezdett foglalkozni, és belépett a multinacionális nagyvállalatok világába. A politológián belül leginkább a demokrácia, valamint a diktatúra és a háború viszonya foglalkoztatta. Rendes kistestvérként jót mulatott a nővére életidegen nyelvfilozófiai és ismeretelméleti tanulmányain. Ám ezt a nézetét hamarosan felül kellett bírálnia. Köztudott, hogy a kistestvérek is öregszenek.

A 21. század elején megint nagyot fordult a világ. A demokrácia hanyatlásnak indult, és a viharos 2016-os év után egyszeriben a tudás kérdése állt a világ eseményeinek középpontjában. Sokat beszélgettünk Mårtennel ezekről a fejleményekről, és megszületett az ötlet, hogy írjunk közösen valamit. Ennek eredménye az Ezért demokrácia! Meglepődtünk, hogy a roppant különböző érdeklődésünk mindkettőnket ugyanoda vezetett: ahhoz a felismeréshez, hogy a demokrácia nem akármilyen politikai berendezkedés, hisz a történelem bebizonyította, hogy minden másnál jobban szolgálja az emberiséget és az egyént, mert komolyan veszi az értelmet meg a tudást, és abból a meggyőződésből indul ki, hogy mindenki képes jó döntést hozni. A könyv öt fejezetének megírása közben végig beszélgettünk. Mårten négy rövid esszét ékelt a fejezeteim közé, amelyben az autoriter állam természetéről, az észszerűtlensége és engesztelhetetlensége következményeiről értekezik. Én filozófusként a tudással és a demokráciával összefüggő átfogó kérdésekkel foglalkozom. Mårten nem kutató, újságíróként járult hozzá a könyvhöz a demokráciával kapcsolatos évtizedes érdeklődése és olvasmányai alapján.

A feltett kérdések sok tudományterületen ívelnek át: az ismeretelméleten, a politikai filozófián, a pszichológián és a politikatudományon. Senki sem jártas mindegyikben, és fontos megjegyezni, hogy én elsősorban filozófiai ismeretekkel rendelkezem. Jelenleg a tudással szembeni ellenállás témájában vezetek egy (a Nemzeti Bank Jubileumi Alapja által finanszírozott) nagy interdiszciplináris kutatási programot, amelyben filozófusok, pszichológusok, politikatudósok és médiakutatók vesznek részt. Sokat tanultam tőlük, főleg Kathrin Glüer filozófia-, Torun Lindholm pszichológia-, Henrik Oscarsson politológia- és Jesper Strömbäck médiakutató professzortól. Szeretnék köszönetet mondani Ludvig Beckman politológiaprofesszornak is, aki elolvasta és politikatudományi megjegyzésekkel látta el a kéziratot. A segítsége felbecsülhetetlen volt az alapvető demokráciaelmélet megismeréséhez, és sok egyszerűsítéstől megmentett. Köszönöm Erik Fichtelius újságírónak is, aki értékes észrevételeket tett az ötödik fejezettel kapcsolatban, valamint a kiadónknak, Christer Sturmarknak, aki az egész könyvet elolvasta és véleményezte. A két lányom, Clara és Hannah filozófiát és politikatudományt hallgatott, és a megjegyzéseik, hozzászólásaik nagy segítséget jelentettek. A férjem, Adam szokás szerint mindent megvitatott velem, és segített a gondolataim kikristályosításában. Mondani sem kell, hogy a szövegben maradt hibákért és egyszerűsítésekért mi vagyunk felelősek Mårtennel.

A könyvet az anyai nagyapánknak, Ernst Perssonnak ajánlottuk. 1896-ban született Ystad mellett, abban a sorsdöntő időszakban élt, amikor Svédország demokráciává fejlődött, és azok közé tartozott, akik hozzájárultak a modern Svédország megszületéséhez. Fiatal korában hajón dolgozott, és mindössze huszonhét évesen a Tengerészszövetség ombudsmanja lett. Autodidakta módon képezte magát, és részt vett a szövetség könyvtárának létrehozásában. A demokráciába vetett hite sziklaszilárd volt. Tartott a Szovjetunióban kiépülő diktatúrától, a szövetségben pedig harcolt a kommunisták ellen, akik forradalmat terveztek, és erőszakkal akarták magukhoz ragadni a hatalmat. Egyszer megverték, és ellopták az aktatáskáját. Az 1930-as években, amikor sok svéd azt hitte, hogy Herr Hitler most végre rendet tesz, ő tisztán látta, mi készül Németországban. Ernst papa és Ingeborg mama megszakította a kapcsolatot bizonyos barátaival. Nagyapa mérhetetlenül viszolygott a Németországban előretörő nácizmustól.

Åsa Wikforss
Stockholm, 2021. április 20.

Bevezetés

Ez a könyv azért íródott, mert két dologról meg vagyunk győződve. Egyrészt hogy a demokrácia értékes, és bizonyítottan hatalmas előnyökkel jár az ember és a világ számára. Másrészt hogy a demokrácia törékeny, és új, különösen nehezen elhárítható veszélyek fenyegetik a modern digitális valóságban. Ezt a két gondolatot egy harmadik köti össze. Ha meg akarjuk védeni a demokráciát, elengedhetetlen, hogy megértsük, mit veszíthetünk, és hogy festenek ezek a veszélyek. Mert nem mellékes, mit teszünk. A demokrácia az egyetlen politikai rendszer, amely szándékosan és tudatosan az állampolgárok kezébe helyezi a sorsukat. Noha nagy erőssége, hogy megengedi nekik a politika alakítását, ez teszi különösen sebezhetővé is, mert az állampolgárok politikai befolyását a demokrácia ellen lehet fordítani. A megválasztott vezetők használhatják a hatalmukat arra is, hogy gyengítsék a demokratikus intézményeket, és előkészítsék az utat az autoriter kormányzáshoz. A történelem és a közelmúlt fejleményei azt mutatják, hogy a demokráciát nem tekinthetjük magától értetődőnek.

A modern demokrácia történelmi mércével mérve viszonylag fiatal jelenség. A férfiakat és nőket egyaránt megillető általános szavazati jog Svédországban 2021-ben volt kereken százéves. A nyugati világ többi országában is hasonló a helyzet. A demokratikus rendszer három szakaszban terjedt el. A legutóbbi, amelyet harmadik hullámnak is hívnak, a berlini fal ledöntésével és az egykori keleti blokk összeomlásával kezdődött az 1980-as évek végén. Aztán a 21. század elején a demokrácia az egész világon hanyatlásnak indult. A remény, hogy az új Oroszország a vasfüggöny 1989-es lebontása után demokratizálódni fog, rég kihunyt, és az ország az utóbbi évtizedben gyors ütemben haladt az autoriter berendezkedés felé. Vlagyimir Putyin hatalma elméletileg korlátlan, a korrupció burjánzik, a független médiát elhallgattatják, a politikai ellenzék tagjait bebörtönzik vagy meggyilkolják.1 Ugyanez érvényes Kínára. A nyíltabb társadalom irányába mutató törekvéseket, amelyek Hszi Csin-ping 2012-es hivatalba lépése előtt megfigyelhetők voltak, rég elfojtották, és rohamléptekben haladnak egy olyan autoriter megfigyelőállam felé, amely még Orwell elképzeléseit is felülmúlja.2 Az új technológia lehetővé teszi, hogy az emberek életének legapróbb részleteit is megfigyeljék (kivel érintkeznek, hová utaznak, mit olvasnak), és elnyomják őket, ha nem a rezsim akaratának megfelelően viselkednek.

A 2010-es években olyan országokban is megfigyelhettük a demokrácia lebontását, amelyek korábban demokratikusnak számítottak. Nem váratlan államcsínyekről van szó, hanem autokratizálódásról, amely során lépésről lépésre építik le a demokratikus intézményeket, a független médiát és bíróságokat, a szabad tudományos kutatást, továbbá az olyan alapvető szabadságjogokat, mint a szólásszabadság és a tüntetéshez való jog. A göteborgi V-Dem Intézet kutatói a folyamat tanulmányozása során megállapították, hogy míg 2009-ben a világ lakosságának hat százaléka élt autokratizálódó államban, 2019-re ez az arány harmincnégy százalékra emelkedett.3 2001 óta először több autoriter állam van a világon, mint demokratikus. A folyamat előrehaladott állapotban van többek között Indiában, Brazíliában, Törökországban, Thaiföldön, Szerbiában, Lengyelországban és Magyarországon. A V-Dem a 2020-as jelentésében felsorolja azt a tíz országot, ahol az autokratizálódás a leggyorsabb ütemben zajlik. Ezek közül nyolc 2009-ben még demokratikus volt. A lista élén Magyarország áll. A kutatók szerint Magyarország a legszélsőségesebb példáját képviseli a demokrácia jelenlegi hanyatlásának.4

Az talán kevésbé kirívó, hogy az 1990-es évek elején véget érő hidegháború után született fiatal demokráciákban visszaszorulóban van a rendszer, mert egyikben sem tekint vissza hosszú múltra. Sokkal feltűnőbb, hogy a régebbi demokráciákban is megváltozott az emberek szemléletmódja, és elégedetlenek lettek vele. A nemzetközi összehasonlító értékvizsgálat, a World Values Survey (2010–2014) megállapította, hogy napjainkban a stabil demokráciák állampolgárai sem elégedettek.5 Németországban például a többség elfogadja a demokráciát mint „eszmét”, de csak a megkérdezettek fele gondolja, hogy a jelenlegi rendszer jól működik, és húsz százalék szerint az országnak a népet képviselő (egyetlen) erős pártra lenne szüksége. Franciaországban 2015-ben negyven százalék volt azon a véleményen, hogy az országot erős autoriter rezsimnek kellene kormányoznia demokratikus korlátok nélkül. Milyen következményei vannak az ilyen attitűdnek a demokráciára? Roberto Stefan Foa és Yascha Mounk politológus feltételezése szerint az állampolgárok attitűdjei döntő szerepet játszanak a demokrácia hanyatlásának és bukásának előrejelzésében.6 Azokban az országokban, ahol a demokrácia megbukott, vagy jelentősen meggyengült (például Venezuelában és Lengyelországban), voltak intő jelek: az állampolgároknak a rendszerrel szemben érzett elégedetlensége és az autoriter alternatíva elfogadásának hajlandósága.

Az persze egy dolog, ha valaki a demokrácia politikájával elégedetlen, az meg egy másik, ha a rendszerrel mint olyannal. A demokráciával való elégedetlenség vizsgálatakor több okot is meg szoktak nevezni, amelyek közül kettőt emelhetünk ki. Az egyik a globalizáció nagy veszteseinek egyre népesebb táborát jellemző hátrányos helyzet, a másik a nagy mértékű és széles körű bevándorlás.7 E nézet szerint a demokrácia a választók nagy csoportját hagyta cserben húsbavágó kérdésekben, aminek következtében a szavazók csalódottak. A demokrácia szempontjából – természetesen – pozitívan értelmezendő, hogy ezek a választók olyan csoportokhoz tartoznak, amelyek körében korábban a szavazás nem volt elterjedt. De ha az elégedetlenséget a rendszerkritikus politikusok kihasználják, amihez a propagandát és a dezinformációt hívják segítségül, az lesz az eredmény, hogy az elégedetlenség a rendszer mint olyan ellen fordul. Ahogy Foa és Mounk is hangsúlyozza, a demokrácia fennmaradása azon múlik, hogy a többi állampolgár hajlandó-e megvédeni.8

Napjainkban különösen nyugtalanító a fiatalok viszonya a demokráciához. Ha a világ stabil demokráciáinak állampolgárait arról kérdezzük, mennyire fontos, hogy valaki ilyen politikai rendszerben éljen, döbbenetes különbséget látunk a nemzedékek között. Míg az 1930 és 1950 között születettek nagy többsége (az Egyesült Királyságban körülbelül hetven, Svédországban bő nyolcvan százaléka) rendkívül fontosnak tartja, az 1980-ban születetteknek már lényegesen kisebb csoportja állítja ugyanezt (az Egyesült Királyságban nagyjából harminc, Svédországban alig hatvan százalék).9 Az általános szavazójog bevezetését követően négy, a második világháború borzalmai után három generációval szemlátomást elfelejtettük, miért küzdöttek az emberek a demokráciáért, és miért adták az életüket a diktatúra ellen vívott döntő harcban. A demokrácia hétköznapivá vált, olyan jelenséggé, amelyről az alternatív lehetőség gondolatával játszadozva nyilvánvalóan egyre többen készek lemondani.

Úgy tűnik, a svéd demokrácia viszonylag szilárdan áll, de már itt is felütötte a fejét a veszély. Bár a SOM Intézet 2019-es és 2020-as vizsgálatában a svédek többsége azt állította, hogy elégedett vagy nagyon elégedett a demokrácia működésével, megmutatkoztak a pártpolarizáció egyértelmű jelei is.10 Az Üzleti és Társadalmi Tudományok Központjának 2021-es demokráciajelentésében a szerzők megállapítják, hogy Svédországban jók az alapfeltételek, például kicsi a rendszerre káros megosztottság veszélye.11 A kutatók azonban nyugtalanító jeleket is észleltek, például az érzelmi polarizáció erősödését, és hangsúlyozzák, fontos, hogy a politikusok, a véleményformálók és a médiumok felelősséget vállaljanak a tetteikért, valamint minden állampolgárnak saját felelőssége a tájékozódás. Svédországban ugyancsak viszonylag nagyarányú a félretájékoztatás, és egy globális dezinformációs kampány középpontjába kerültünk (amelyről a második fejezetben lesz szó). A Nemzetbiztonsági Szolgálat 2020-as éves jelentése szerint az ország fenyegetettsége a következő években növekedni fog.12 Egyrészt idegen hatalmak (olyan autoriter államok, mint Oroszország, Kína és Irán), másrészt az erőszakot éltető szélsőségesek (iszlamisták, bal- és jobboldali radikálisok) részéről. A jelentésben megállapítják, hogy a félretájékoztatás és a polarizáció mindkét fenyegetést kiélezi, és a pandémia újabb gyenge pontokat teremtett, amelyeket a demokrácia ellenségei kihasználnak. A Nemzetbiztonsági Szolgálat arra is figyelmeztet, hogy a határ az erőszakot helyeslő és ellenző szélsőjobboldaliak között elmosódott, és előfordul, hogy a közösségi médiában a merényleteket dicsőítik. Hasonló következtetéseket von le az Erőszakos Szélsőségesség Elleni Központ is a jelentésében.13 Óva intenek a szélsőjobboldal akcelerációjától, amely stratégia a konfliktusok felerősítésével és a feszültség szításával igyekszik felgyorsítani a társadalmi összeomlást. A jelentésben hangsúlyozzák, hogy az angolul jól beszélő svédek „jelentős arányban látogatnak olyan internetes platformokat, ahol akcelerációs szélsőjobboldali propagandát és kommunikációt terjesztenek”. Ezeken az oldalakon központi szerepet játszanak az összeesküvés-elméletek, és azt az üzenetet közvetítik, hogy a fehérek és nem fehérek közötti elkerülhetetlen faji háborút a polarizáció és a politikai erőszak fokozásával kell felgyorsítani.

* * *

A demokrácia fennmaradása érdekében tudnunk kell, mi forog kockán. Ha kikérjük valakinek a véleményét a demokráciáról mint rendszerről, nagy valószínűséggel egy Churchill-idézetet kapunk válaszul. Valami olyasmit, hogy ez a legrosszabb kormányzási forma – nem számítva az összes többit, amelyet az emberiség kipróbált. A demokrácia egyfajta csapás, szükséges rossz, amelyet jobb híján kénytelenek vagyunk eltűrni – mondja a világ egyik legnagyobb államférfija, ami ezáltal egyféle politikai-filozófiai igazsággá válik. Az idézettel két nagy gond van. Egyrészt Churchill minden valószínűség szerint ironikusan értette, csak utólag félreértelmezték a szavait.14 Másrészt a népszerű, ámde téves értelmezés olyasmit sugalmaz, ami empirikusan nem igaz: hogy a demokráciát elsősorban nagy hiányok jellemzik. Ennek pont az ellenkezője a helyzet, de erre még visszatérünk.

Könyvünk központi gondolata, hogy a demokrácia tudás nélkül nem működik. Az állampolgárok számára nélkülözhetetlen ismeretek részét képezi a demokratikus államforma értékeinek ismerete. Sok svéd fel tudja mondani Halland tartomány négy nagy folyóját, de vajon hányan tudják felsorolni a demokrácia négy nagy előnyét? Aki svédül rákeres az interneten az „ezért demokrácia” kifejezésre, ezen a könyvön kívül talál egy tankönyvet is, amely az újonnan érkezett bevándorlóknak segít eligazodni az új hazájukban. A „Mi a demokrácia?” című részben a következőt lehet olvasni:

Arról, hogy a demokrácia jó-e vagy rossz, az eszme megjelenése óta vita folyik. Sokan gondolják úgy, hogy a demokratikus rendszer nem mindig olyan gyors és hatékony, mint a diktatúra, ahol a döntéshozó gyorsan keresztül tud vinni döntéseket. A demokráciában mindenki hallathatja a hangját, a döntéshez kompromisszumokra és voksolásra van szükség. Ezért a demokráciának szélsőséges helyzetekben még a demokratikus államokban is meg kell hátrálnia a hatékonyság és a gyorsaság érdekében. Válsághelyzetekben egyszerűen elengedhetetlen, hogy a vezetők a helyzet további romlását megelőzendő haladéktalanul határozhassanak.15

Azt persze nem tudjuk, hogyan értelmezik ezt a bevándorlók, de hadd foglaljuk össze, szerintünk mit jelent: „Mi magunk sem tudjuk, hogy a demokratikus rendszerünk jó-e, és ha igen, miért, de azt tudjuk, hogy szükség esetén félretehetjük, hogy egyről a kettőre jussunk.”

Lehet, hogy azért veszik ilyen bátortalanul védelmükbe a demokráciát, mert úgy érzik, nem demokratikus direkt módon érvelni mellette. Véleményünk szerint azonban ez a megközelítés félreérti a demokrácia lényegét. A demokrácia alapja, hogy mindent a legjobb érvek fényében kell értékelnünk. Azt is értelmesen gondolkodó embernek kell tekintenünk, aki nem hisz a demokrácia értékeiben, és érvelnünk kell ellene. Amennyiben nem fogadja el az érveket, a demokrácia azt is elviseli – mindaddig, amíg az illető nem sérti meg az ország demokratikusan hozott törvényeit. A demokrácia tolerálja az intoleranciát, ha az törvényes kereteken belül marad. Aki egy diktatúrában nem hisz a rendszerben, és ezt nyíltan kifejezésre juttatja, más elbánásra számíthat.

Ha az olvasónak ismerősnek tűnik könyvünk címe, az nem a véletlen műve. Alf Ross dán jogfilozófus a második világháborús náci megszállás alatt szerzett tapasztalatai alapján írt egy mára klasszikussá vált könyvet a témában. A Miért demokrácia?-t Dánia megszállása alatt kezdte el, és nem sokkal a háború után ki is adta. Bár nem kérdés, mit tartott helyesnek, kérdésként fogalmazta meg a címet, és elsősorban történelmi leíró perspektívából közelített a tárgyához. Szerintünk az azóta bekövetkezett változások határozottabb állásfoglalást és egyértelmű kijelentést kívánnak. Ezért demokrácia. Pont.

* * *

A „Miért demokrácia?” kérdése az úgynevezett normatív demokráciaelméletek körébe tartozik, amelyek elsősorban kormányzati módként történő értékelésével és nem a különböző történelmi megjelenési formáival foglalkoznak. A témában átfogó filozófiai és politológiai kutatások zajlanak. A kérdésre kétféle válasz létezik. Az egyik típus a demokrácia belső értékeire helyezi a hangsúlyt, a másik a demokratikus berendezkedés következményeire, bizonyos célok elérésének eszközeként betöltött szerepére. A demokrácia belső értékeit illetően gyakori érv, hogy ez más rendszerektől eltérően minden ember egyforma értékének és politikai egyenlőségének eszméjén alapul.16 Ezért a demokrácia a költészethez hasonlóan a következményektől teljesen függetlenül szép. A belső értékek melletti érvelési kísérletek azonban gyorsan instrumentális megfontolásokba csapnak át, és felvetik annak kérdését, mit tesz lehetővé a demokrácia, például biztosítja-e a szabadságot és a személyes fejlődést.17 Ezért jobb, ha az instrumentális értékeire összpontosítunk.

Ezek jól dokumentáltak. A neves politológus, Robert Dahl szerint a demokrácia a következő értékes következményekkel jár: elejét veszi az önkényuralomnak, védi az alapvető szabadságjogokat, erősíti az önrendelkezést, hozzájárul az emberi fejlődéshez, óvja a fontos személyes érdekeket, és előmozdítja a politikai egyenlőséget. A modern demokrácia békét és jólétet teremt.18 Dahl szerint a politika legalapvetőbb problémája, hogy elkerülje az önkényuralmat. Az emberi történelem során, írja, „a megalománia, paranoia, haszonlesés, ideológia, nacionalizmus, vallási meggyőződések, eredendő felsőbbrendűség hite vagy puszta érzelmek és impulzusok vezérelte vezetők a saját céljaik érdekében kihasználták az állam erőszaktőkéjét és kényszerítő erejét”. Dahl szerint a despotikus kormányzás okozta emberi szenvedés túltesz a betegség, éhínség és háborúk okozta szenvedéseken.19 Felsorolja, mi minden szárad a világtörténelem legkegyetlenebb zsarnokainak lelkén. Sztálin uralma alatt (1929–1953) a Szovjetunióban mintegy húszmillióan haltak meg fogolytáborokban, vagy lettek kivégezve, és további húszmillió embert tettek ki brutális szenvedéseknek. A náci Németországot vezető Adolf Hitler (1933–1945) közvetlenül felelős annak a hatmillió zsidónak a haláláért, akik koncentrációs táborokban veszítették életüket, valamint számtalan politikai ellenfele, továbbá lengyelek, homoszexuálisok és romák meggyilkolásáért. Ehhez jön még természetesen az a több mint ötvenmillió ember, aki fegyveres erőszak következtében lelte halálát a második világháborúban. A közelmúltban Pol Pot (1975–1979) a népesség csaknem negyedét irtotta ki Kambodzsában.

Noha a világtörténelem legnagyobb bűneiért diktatúrák felelősek, nem minden diktatúra egyforma, és a következményeik sem ugyanolyan súlyosak. Olyanok, mint a 14. századi költő, Dante híres pokla: különböző köreik, fokozataik vannak. A hasonlatnál maradva azt mondhatjuk, hogy az első körbe azok a rendszerek tartoznak, ahol még tartanak választásokat, de a szólásszabadságot korlátozzák, a médiát pedig részben vagy egészben ellenőrzik.20 A következőben azok a rezsimek találhatók, amelyek teljes mértékben az ellenőrzésük alatt tartják a médiát és az olyan társadalmi intézményeket, mint a bíróságok és a kutatóintézetek, a politikai ellenfeleiket pedig elhallgattatják vagy ellehetetlenítik. Ahogy haladunk lefelé, úgy nő a rezsim hatalma, és csorbulnak a szabadságjogok. A legalsó körben, ahol Dante poklában egy befagyott tó van, található a totalitárius állam, ahol a rezsim hatalma korlátlan, és megszűnnek a szabadságjogok. A másként gondolkodókat bebörtönzik, megkínozzák és meggyilkolják, a népi tiltakozás minden kísérletét brutálisan leverik. Ha valaki pokolra kerül, a felsőbb körökkel jár jobban, de fontos hangsúlyozni, hogy csak fokozatbeli különbségekről van szó, az autoriter kormányzás és vezető lényeges vonásai ugyanazok. Ezekről ír Mårten az egymással összefüggő négy esszéjében. Az autoriter vezetés és vezető egyik legalapvetőbb jellemzője, hogy meg van győződve a tévedhetetlenségéről. Ebből következik, hogy hisz a hatalomhoz való legitim jogában, ellenszenvet táplál a politikai ellenzékkel, az eltérő véleményekkel és nézetekkel szemben, mélységesen érdektelen a politikájának az egyénekre gyakorolt hatása iránt, idegenkedik a független ellenőrzéstől és megkérdőjelezéstől, valamint zéróösszegű játszmává alakítja a politikát, ahol a tét folyton emelkedik, mígnem minden változás szükségszerűen egzisztenciális fenyegetéssé válik rá, a pártjára és a holdudvarára nézve. A rendezett visszavonulásnak itt már nincs helye, és a hatalmon lévők úgy érzik, minden téren joguk van beleavatkozni az emberek életébe. A befagyott tó.

A demokrácia tehát elejét veszi a legfőbb politikai rossznak, az önkényuralomnak és a vele járó szörnyű szenvedésnek. Fontos, hogy ezt észben tartsuk. Az előnyei azonban nem korlátozódnak a katasztrófák elkerülésére. Az elmúlt évtizedekben számos kutatás foglalkozott a demokrácia előnyeinek kérdésével. A legnyilvánvalóbbak természetesen a demokratikus szabadságjogok, például a vélemény- és szólásszabadság, az emberi egyenlőség, a törvény előtti egyenlőség és a vallásszabadság, de a kutatók más konkrét és számszerűsíthető tényszerű jellemzőket is megfogalmaztak. A demokráciákban lényegesen kisebb az éhínség és a polgárháború kockázata, csekélyebb a korrupció mértéke, kedvezőbbek a gazdasági növekedés feltételei, jobb a közegészségügy, ritkábbak a betegségek, magasabb az átlagos élettartam, alacsonyabb a csecsemőhalandóság, nagyobb az írástudók aránya, a nemek közötti egyenlőség (a nők más polgárjogait is beleértve), jobb a szexuális kisebbségek védelme és általában véve a válságkezelés, legyen szó természeti katasztrófáról vagy gazdasági krízisről.21

A kutatások számos eredménye cáfolja a diktatúrák önmagukról alkotott és terjesztett képét: mindig határozottan és hatékonyan cselekednek, nem fecsérlik az időt finomkodásra és túl sok mérlegelésre, és arra törekszenek, amit rendre a nemzet javának neveznek, és így jobb feltételeket teremtenek a gazdasági fejlődésnek. Ezt az elképzelést már a hitleri Németország híres autópálya-építései óta dicsőítik, és Szingapúr meg Kína fejlődése is megerősíteni látszik. A legújabb tanulmányok azonban kimutatták, hogy Szingapúr és Kína inkább kivétel, mint szabály: az autoriter társadalmak és diktatúrák túlnyomó többsége nem könyvelhet el gazdasági sikereket.22 Bár néha erős rövid távú növekedést tudnak felmutatni, ez nem változtat azon a tényen, hogy a demokráciák számos olyan előnyt biztosítanak, amely hosszú távon kedvez a gazdaságnak.23

A kutatások azt is kimutatták, hogy szoros korreláció van a boldogság, az elégedettség és a demokrácia között. Amióta a World Happiness Report (Jelentés a világ boldogságáról) vizsgálatai 2013-ban elkezdődtek, az öt északi állam az első tízben van. 2020-ban Finnország az első, Svédország pedig a hetedik helyen végzett (százötvenhárom ország közül).24 De miért ilyen elégedettek az emberek az északi államokban? A kutatás helyzetelemzése szerint ez az intézmények minőségétől függ, például a megbízható jóléti rendszertől, a kisebb gazdasági egyenlőtlenségtől és az alacsony szintű korrupciótól. Az is számít, hogy északon az emberek autonómnak érzik magukat, szabadon rendelkezhetnek az életük felett, és megbíznak egymásban. Ezek a tényezők mind a jól működő demokrácia ismérvei – és az autoriter államokban hiányoznak. Putyin Oroszországa ennek megfelelően a hetvenharmadik helyet szerezte meg. A sereghajtók Afganisztán és Ruanda.

Ebben az összefüggésben is érdemes hangsúlyozni, hogy a demokrácia értékéről folytatott vita normatív dimenziót tartalmaz. A következmények léte empirikus tény; ám hogy ezek a következmények kívánatosak-e, nem az. Az értékítélet kérdése, hogy a jó közegészségügy, az alacsonyabb csecsemőhalandóság és a nagyobb elégedettség pozitív dolgok-e, amelyekre érdemes törekedni. Az értékítéleteknek a demokráciában betöltött szerepét és az értékrendbeli nézeteltérések kezelését a könyv több fejezete érinti. A legfontosabb most annak felismerése, hogy a „Miért demokrácia?” kérdésére nem lehet értéksemleges választ adni.

Miért vannak a demokráciának ilyen következményei? A válasz kétségkívül nagyon összetett. A demokrácia alapvető értékei – közöttük az a feltételezés, hogy minden ember egyformán értékes – és az idők során ezek védelmére kialakult intézményei természetesen döntő jelentőségűek. Ez a pluralizmushoz köthető, miszerint az embereknek eltérő érdekeik és céljaik vannak, ezért kénytelenek vagyunk folyton egyeztetni és kompromisszumokat kötni, hogy a különbözőségünk ellenére együtt tudjunk élni. A demokrácia másik fontos jellemzője a tudás és az értelem szerepe a politikai döntésekben. Egyfelől mindnyájan rendelkezünk fontos tapasztalati ismeretekkel, amelyeknek kifejezésre kell jutniuk az általános választásokon, másfelől a demokrácia alapintézményei – a vélemény- és szólásszabadság, a sajtószabadság, a tudományos kutatás szabadsága, a bíróságok függetlensége és az állampolgárokat szükséges ismeretekkel felruházó oktatási rendszer – lehetővé teszik, hogy az értelem és a tudás hatással legyen a politikai döntésekre.

Ebben a könyvben a tudás és az értelem demokráciában betöltött szerepe áll a középpontban. Két okból. Egyrészt úgy véljük, hogy ez a kulcs a demokrácia fontos értékeinek megértéséhez. Másrészt ez függ össze azzal a fenyegetéssel, amellyel a demokráciának napjaink új, digitális valóságában szembe kell néznie. A dezinformáció minden fajtájának – a hazugságoknak, az álhíreknek, az alaptalan kételkedésnek és az összeesküvés-elméleteknek – a széles körű terjedése a demokrácia lényegi funkcióit támadja. Ez nemcsak azzal jár, hogy az emberek hamis dolgokat fognak hinni (ami hatással lehet arra, hogyan szavaznak), hanem azzal is, hogy kevésbé bíznak a hiteles ismeretforrásokban, egyre bizalmatlanabbak a demokratikus intézményekkel szemben, megerősödik az érzelmi alapú polarizáció, és a nyilvános viták diszfunkcionálissá válnak. Azt szokták mondani, hogy a demokrácia különösen jól fel van vértezve a probléma- és válságkezelésre, mert rugalmas, és képes tudásalapú döntéseket hozni. De mi van akkor, ha a fenyegetés, amellyel szembe kell néznünk, pont ezen mechanizmusok, az értelem és a tudás ellen irányul? Mi van, ha az új technológia lehetővé teszi, hogy a vélemény- és szólásszabadságot a demokrácia elleni átütő támadások indítására használják fel? A demokrácia egyszerűen nincs felkészülve, hogy elhárítsa ezt a veszélyt, mert az pont a fenyegetések kezelésének módját támadja. Ahhoz lehetne hasonlítani, mint amikor a szervezet önmaga ellen fordul. Ez az úgynevezett autoimmun betegség. A demokrácia védelmére hivatott mechanizmusokat a demokrácia ellen fordítják. Amikor ez olyan világban következik be, amelynek amúgy is sok más súlyos krízissel kell szembenéznie, például klímakatasztrófával és járványokkal, felmerül a kérdés, hogy elég erős-e a demokrácia a válságok megoldásához, vagy további globális antidemokratizálódás lesz az eredmény.25

Åsa öt fejezete a tudás demokráciában betöltött szerepe körül forog. Az elsőben a demokrácia és az igazság viszonyának vizsgálatával lefekteti az alapokat. Mi köze egyáltalán a népuralomnak az igazsághoz? A válasz korántsem magától értetődő, ezért fontos alaposan körüljárni a kérdést. Tisztázni kell a demokrácia fogalmát, és azt, hogyan kapcsolódik ahhoz a feltételezéshez, hogy a választók tudással rendelkeznek. A második fejezet a populizmus fogalmát tárgyalja, és amellett érvel, hogy ennek egyik veszélye a tudás demokráciában betöltött szerepének problematikus szemléletében gyökerezik. A harmadik fejezet a populizmus tudásalapú ellenpólusával foglalkozik, azzal az elképzeléssel, hogy a demokráciát szakértői uralomra kell cserélni, ahol a politikai döntéseket a legnagyobb tudással rendelkezők hozzák. Ez ugyanolyan veszélyes, mint a populizmus, de érdemes közelebbről is szemügyre venni, mert segít megérteni, milyen szerepet kell játszaniuk a szakértőknek a demokráciában. A negyedik fejezet azt veszi górcső alá, mi történik, ha a demokrácia digitalizálódik, és megvizsgál négy, korunkra jellemző tendenciát a tudás szempontjából. Mi jellemzi az úgynevezett igazságon túli kort, és milyen következményekkel bír a demokráciára? Az utolsó fejezet a szabad szó és vita szerepét tárgyalja a demokráciában. Melyek a jó vita feltételei, és mit tehet a demokrácia, ha a szólásszabadságot ellene fordítják?

* * *

A demokrácia ellenségei mindig retorikai előnyben vannak. Egy fennálló rendszert támadnak, egyszerű megoldásokat kínálnak bonyolult problémákra, és a vezető korlátlan bölcsességéről meg a nemzet nagyságáról szóló álmokat árulnak. Aki a létező politikai berendezkedést akarja védelmébe venni, szürkének és unalmasnak tűnik hozzájuk képest. A demokráciát pártolni kicsit olyan, mint a zsírszegény tejet részesíteni előnyben, amitől aligha dobog gyorsabban az ember szíve. Könnyen szítottak érzelmeket azok, akik az életüket kockáztatták Mianmar utcáin. Úgy már nehezebb lelkesedni, ha azt kell megvédenünk, amink van, és amit természetesnek veszünk. Mégis ezt kell tennünk: lelkesedést kell szítanunk a status quo megvédésére.

Ezzel nem azt akarjuk mondani, hogy a demokráciánk tökéletesen működik. Vannak problémák, például az emberek pártpolitika iránti elköteleződése alacsony, a leleményes lobbisták pedig mindig megtalálják a módját, hogyan hirdessék a programjukat.26 Egyáltalán nem célunk az ágazati politikák status quójának fenntartását szorgalmazni. Ellenkezőleg, a szakpolitikákról a demokráciában újra meg újra tárgyalni kell, ez a lehetőség a demokrácia legnagyobb erőssége. A demokrácia alapja, hogy a politika alakulása a kollektív döntéseinktől függ, és ha elégedetlenek vagyunk vele, megváltoztathatjuk, kijavíthatjuk, vagyis leszavazhatjuk azokat a politikusokat, akiknek a politikája nem tetszik. Semmi sem örökérvényű, mindent nyíltan meg lehet tárgyalni és vitatni. Van itt egy érdekes hasonlóság a demokrácia és a tudomány működésmódja között. Mindkét téren tévedhetünk és változtathatunk. Az autoriter állam a dogmatikus tanításokhoz hasonlóan az ellenkezőjét képviseli: meg van győződve a saját csalhatatlanságáról, ezért arra törekszik, hogy korlátozza az állampolgárok számára a transzparenciát és a befolyásolás lehetőségét.

Åsa Wikforss és Mårten Wikforss

Irodalom

Abrams, Abigail: „Here’s What We Know So Far about Russia’s 2016 Meddling” (Ezt tudjuk eddig Oroszország 2016-os beavatkozásáról). Time, 2019. április 18.

Acemoglu, Daron – Robinson, James A.: Miért buknak el a nemzetek? Ford. Garamvölgyi Andrea. Budapest, HVG Könyvek, 2018.

Acemoglu, Daron – Robinson, James A. – Naidu, Suresh – Restrepo, Pascual: „Democracy Does Cause Growth” (A demokrácia igenis növekedéshez vezet). Journal of Political Economy 127 (1), 2019.

Achen, Christopher, H. – Bartels, Larry M.: Democracy for Realists. Why Elections Do Not Produce Responsive Government (Demokrácia realistáknak. Miért nem eredményeznek a választások reszponzív kormányt). Princeton, Princeton University Press, 2017.

Ahlenius, Inga-Britt: „Regeringen har abdikerat” (A kormány lemondott). Kvartal, 2020. június 9.

Ahlström, Kristoffer: „Hat och påhopp efter kritik mot den svenska coronalinjen” (Gyűlölet és támadások a svéd járványkezelés kritikája után). Dagens Nyheter, 2020. május 26.

Ahlström, Kristoffer: Magkänslans anatomi. Om hur vi bör tänka och när vi gör bäst i att låta bli (A megérzés anatómiája. Hogyan kellene gondolkodnunk, és mikor tesszük jól, ha nem gondolkodunk). Stockholm, Bonnier Existens, 2010.

Ahlström-Vij, Kristoffer: 2021. „Do We Live in a »Post-Truth« Era? (Az „igazságon túli” korban élünk?) Political Studies, 2021. június 25.

Åkesson, Jimmy: „Intervju Dagens Eko” (A Dagens Eko interjúja). Sveriges Radio, 2019. november 23.

Åkesson, Jimmie: „Talmanus Almedalen” (Az almedaleni beszéd kézirata). »mynewsdesk.com/«, 2016.

Åkesson, Jimmie: „Tegnell måste ta ansvar för misstagen och avgå” (Tegnellnek vállalnia kell a felelősséget a hibákért, és le kell mondania). Dagens Nyheter, 2020. június 7.

Åkesson, Jimmy – Stegrud, Jessica – Emilsson, Aron – Enholm, Matheus: „Techjättarna kan inte tillåtas att styra svensk politisk debatt” (Nem engedhetjük, hogy a techóriások irányítsák a svéd politikai vitát). Dagens Nyheter, 2021. január 31.

Anderson, Kim – Strömbäck Jesper: „Media Platforms and Political Learning. The Democratic Challenge of News Consumption on Computers and Mobile Devices” (Médiaplatformok és politikai ismeretszerzés. A számítógépen és mobileszközön történő hírfogyasztás demokratikus kihívása). International Journal of Communication (15), 2021.

Andersson, Ulrika: Högt förtroende för nyhetsmedier – men under ytan råder stormvarning (Nagy bizalom a hírműsorokban, de a felszín alatt kiadták a viharjelzést). In: Storm och stiltje (Vihar és csend). Szerk. Andersson, Ulrika – Rönnerstrand, Björn – Öhberg, Patrik – Bergström, Annika. Göteborg, SOM-institutet, 2019.

Andersson, Ulrika: „Polariserat förtroende för nyhetsrapporteringen om brottslighet och invandring” (Polarizált bizalom a bűnözésről és a bevándorlásról szóló híradások iránt). In: Fejk, filter, faktaresistens och fula troll (Hamisítások, szűrők, tényrezisztencia és csúnya trollok). Szerk. Truedson, Lars. Stockholm, Institutet för mediestudier, 2018.

Andersson, Ulrika (kutatásvezető): SOM-undersökningen om Coronaviruset 2020 (SOM-kutatás a koronavírusról, 2020). Göteborgs universitet, 2020.

Andersson, Ulrika – Weibull, Lennart: Polariserat medieförtroende (Polarizált médiabizalom). In: Sprickor i fasaden (Repedések a homlokzaton). Szerk. Andersson, Ulrika – Carlander, Anders – Lindgren, Elina – Oskarson Maria. Göteborg, SOM-institutet, 2018.

Angner, Erik – Arrhenius, Gustaf: „Det svenska undantaget” (A svéd kivétel). Kvartal, 2020. május 7.

Appelbaum, Anne: Demokratins skymning (A demokrácia alkonya). Stockholm, Albert Bonniers förlag, 2020.

Appelbaum, Anne: „Regulate Social Media Now. The Future of Democracy is at Stake” (Most azonnal szabályozzák a közösségi médiát. A demokrácia jövője a tét). The Washington Post, 2019. február 1.

Arendt, Hannah: Igazság és politika. In: Múlt és jövő között. Ford. Módos Magdolna. Budapest, Osiris – Readers International, 1995.

Arendt, Hannah: „Lying in Politics. Reflections on the Pentagon Papers” (Hazugság a politikában. Gondolatok a Pentagon-iratokról). The New York Review, 1971. november 18.

Arnold, Jason Ross: „The Electoral Consequences of Voter Ignorance” (A választói tudatlanság választási következményei). Electoral Studies 31 (4), 2012.

Asplund, Kjell et al.: „Ett krav att forskare framför argument öppet och respektfullt” (Követelmény, hogy a kutatók nyíltan és tisztelettudóan mutassák be az érveiket). Dagens Nyheter, 2021. március 16.

Attitudes On Same-Sex Marriage (Az azonos neműek házasságával szembeni attitűdök). Pew Research Center, 2019. május 14.

Axberger, Hans-Gunnar: Nätkränkningar som rättsligt och demokratiskt problem (Az internetes bántalmazás mint jogi és demokratikus probléma). Institutet för juridik och internet, 2018.

Bacon, Fredrick T.: „Credibility of Repeated Statements. Memory for Trivia” (Az ismételt állítások hihetősége. Emlékezés a jelentéktelen dolgokra). Journal of Experimental Psychology Learning Memory and Cognition 5 (3), 1979. 241–252.

Badger, Emily: „Most Republicans Say They Doubt the Election. How Many Really Mean it?” (A republikánusok többsége azt mondja, kételkedik a választásban. De hányan gondolják komolyan?) The New York Times, 2020. november 30.

Barbaro, Michael: „»The Daily« Transcript. Interview With Former White Nationalist Derek Black” (A „The Daily” leirata. Interjú az egykori fehér nacionalistával, Derek Blackkel). The New York Times, 2017. augusztus 22.

Barbaro, Michael: „The Skunk at the Picnic” (A bűzös borz a pikniken). The New York Times, 2021. január 26.

Barber, Lionel – Foy, Henry – Barker, Alex: „Vladimir Putin Says Liberalism has »Become Obsolete«” (Vlagyimir Putyin szerint a liberalizmus „elavult”). Financial Times, 2019. június 28.

Barker, Tyson: „Germany is Losing the Fight against QAnon” (Németország veszít a QAnon elleni harcban). Foreign Policy, 2020. szeptember 2.

Barrett, Paul M. – Grant, J. Sims: „False Accusation. The Unfounded Claim that Media Companies Censor Conservatives” (Hamis vád. A megalapozatlan állítás, hogy a médiavállalatok cenzúrázzák a konzervatívokat). NYU Stern, Center for Business and Human Rights, 2021. február 10.

Bazelon, Emily: „Free Speech Will Save Our Democracy” (A szólásszabadság menti meg a demokráciánkat). The New York Times, 2020. október 13.

Becker, Jo: „The Global Machine Behind the Rise of Right-Wing Extremism” (A jobboldali szélsőségesség felemelkedése mögött álló globális gépezet). The New York Times, 2019. augusztus 10.

Beckett, Lois: „Armed Protesters Demonstrate Against Covid-19 Lockdown at Michigan Capitol” (Felfegyverzett tüntetők demonstrálnak a Covid19 miatti lezárások ellen a michigani törvényhozás épületénél). The Guardian, 2020. április 30.

Beckett, Lois: „Facts Won’t Fix This. Experts on How to Fight America’s Disinformation Crisis” (A tények ezt nem oldják meg. Szakértők az amerikai dezinformációs válság elleni küzdelemről). The Guardian, 2021. január 1.

Beckman, Ludvig: All makt åt folket. Om en bortglömd idé (Minden hatalmat a népnek. Egy elfeledett eszméről). Stockholm, Fri Tanke, 2021.

Beckman, Ludvig: „Behöver politiska beslut skyddas mot väljarnas okunnighet?” (Meg kell védeni a politikai döntéseket a választók tájékozatlanságától?) Respons, 4/2017.

Beckman, Ludvig: „Självcensur, yttrandejämlikhet och yttrandefrihet” (Öncenzúra, szólásegyenlőség és szólásszabadság). Konstnärsnämndens skriftserie, 2016:2.

Beinart, Peter: „The New Authoritarians are Waging War on Women” (Az új autoritáriusok háborút folytatnak a nők ellen). The Atlantic, 2019.

Bengtsson, Göran: „De 22 forskarnas resonemang är ovetenskapligt” (A 22 kutató érvelése tudománytalan). Dagens Nyheter, 2020. április 15.

Bergström, Lars: Grundbok i värdeteori (Az értékelmélet alapműve). Stockholm, Thales, 1990.

Bjereld, Ulf – Demker, Marie: „Åsiktskorridoren är en viktig grund för samhällslivet” (A véleményfolyosó a társadalmi élet fontos alapja). Dagens Nyheter, 2020. október 12.

Bjereld, Ulf – Demker, Marie: Kampen om kunskapen. Informationssamhällets politiska skiljelinjer (Harc a tudásért. Az információs társadalom politikai választóvonalai). Stockholm, Hjalmarson & Högberg, 2008.

Bjereld, Ulf – Demker, Marie: Sanningen som politiskt slagfält (Az igazság mint politikai csatatér). Stockholm, Timbro förlag, 2020.

Björkman, Anders: „Ett ovederhäftigt och direkt oanständigt angrepp” (Nemtelen és egyenesen aljas támadás). Dagens Nyheter, 2020. április 16.

Bjurwald, Lisa: „Blott Sverige speciellt svenska virus har” (Svédországban speciális svéd vírus van). Opulens, 2020. április 23.

Bond, Shannon: „Black and Lation Voters Flooded With Disinformation In Election’s Final Days” (A választások utolsó napjaiban dezinformációval árasztották el a fekete és latin-amerikai szavazókat). 2020 Election, Secure Your Vote, National Public Radio, 2020. október 30.

Bond, Shannon: „Twitter’s »Birdwatch« Aims to Crowdsource Fight Against Misinformation” (A Twitter „Birdwatch” célja a félretájékoztatás elleni közösségi harc). National Public Radio, 2021. február 10.

Bondre, Ninad Ravi: „Sanningen är inte demokratins räddning” (Az igazság nem menti meg a demokráciát). Svenska Dagbladet, 2020. augusztus 1.

Boström, Håkan: „När staten kartlägger medborgarna” (Amikor az állam nyomon követi az állampolgárokat). Göteborgs-posten, 2018. november 9.

Boström, Håkan: „SVT har gått i populisternas fälla” (Az SVT a populisták csapdájába esett). Göteborgs-posten, 2019. október 7.

Brennan, Jason: Against Demoncracy (A demokrácia ellen). Princeton, Princeton University Press, 2017.

Brown, Étienne: „Propaganda, Misinformation, and the Epistemic Value of Democracy” (Propaganda, téves tájékoztatás és a demokrácia episztemikus értéke). A Journal of Politics and Society 30 (3–4), 2018.

Cadwalladr, Carole: Facebook’s Role in Brexit – And the Threat to Democracy (A Facebook szerepe a Brexitben – És a demokráciát fenyegető veszély). TED, 2019. »ted.com/«.

Cadwalladr, Carole: „If You’re Not Terrified About Facebook, You Haven’t Been Paying Attention” (Ha nem rettegsz a Facebooktól, nem figyeltél eléggé). The Guardian, 2020. július 26.

Carlsson, David: „Mejl avslöjar: Frederiksen ljög om stängningen” (A leleplező e-mail: Fredriksen hazudott a lezárásról). Expressen, 2020. július 24.

Carlsson, Mattias et al.: „Folkhälsomyndigheten har misslyckats – nu måste politikerna gripa in” (A Népegészségügyi Hatóság kudarcot vallott – a politikusoknak közbe kell avatkozniuk). Dagens Nyheter, 2020. április 14.

Chomsky, Noam – Herman, Edward S.: Az egyetértés-gépezet. A tömegmédia politikai gazdaságtana. Ford. Konok Péter. Budapest, L’Harmattan, 2016.

Christiano, Thomas: The Constitution of Equality. Democratic Authority and Its Limits (Az egyenlőség alkotmánya. A demokratikus hatalom és korlátai). Oxford, Oxford University Press, 2008.

Cohen, Gerald A.: „Facts and Principles” (Tények és elvek). Philosophy and Public Affairs 31 (3), 2003.

Cohen, Joshua: Deliberation and Democratic Legitimacy (Tanácskozás és demokratikus legitimitás). In: The Good Polity (A jó államvezetés). Szerk. Hamlin, Alan – Pettit, Philip. Cambridge, Basil Blackwell, 1989.

Collins, John: „How to Be a Free Speech Absolutist and Be on the Left” (Hogyan legyünk szólásszabadság-abszolutisták és baloldaliak). Medium, 2020. július 15.

Comesaña, Juan – Klein, Peter: „Skepticism” (Szkepticizmus). The Stanford Encyclopedia of Philosophy, 2019. téli szám. »plato.stanford.edu/«.

„Conclusions of the Joint International Press Freedom Mission to Hungary” (A közös nemzetközi sajtószabadság-küldöttség magyarországi megállapításai). Article 19., 2019. december 3.

Confessore, Nicholas: „Cambridge Analytica and Facebook. The Scandal and the Fallout So Far” (A Cambridge Analytica és a Facebook. A botrány és az eddigi következmények). The New York Times, 2018. április.

„Conflict and Development. No Man’s Land” (Konfliktus és fejlődés. Senki földje). The Economist, 2018. november 10.

Coronel, Sheila: „This is How Democracy Dies” (Így hal meg a demokrácia). The Atlantic, 2020. június 16.

Culliford, Elizabeth: „Facebook Oversight Board Overrules Company on Most Cases in First Test” (A Facebook felügyelőbizottsága a legtöbb esetben felülbírálta a vállalatot az első teszt során). Reuters, 2021. január 28.

Czarnek, Gabriela – Kossowska, Małgorzata – Szwed, Paulina: „Right-Wing Ideology Reduces the Effects of Education on Climate Change Beliefs in More Developed Countries” (A jobboldali ideológia csökkenti az oktatás hatását a klímaváltozással kapcsolatos meggyőződésekre a fejlettebb országokban). Nature Climate Change 11 (9–13), 2021.

Da Silva, Diego Lopes: „Autocracy is On the Rise. Should We Expect Military Spending to Follow?” (Felemelkedőben az autokrácia. Várható, hogy a katonai kiadások is követik?) SIPRI, 2020. október 29.

Dahl, Robert A.: Democracy and Its Critics (A demokrácia és bírálói). New Haven, Yale University Press, 1989.

Dahl, Robert A.: On Democracy (A demokráciáról). New Haven, Yale University Press, 1998.

Dal Bó, Ernesto – Finan, Fredrico – Folke, Olle – Persson, Torsten – Ricke, Johanna: „Economic Losers and Political Winners. Sweden’s Radical Right” (Gazdasági vesztesek és politikai nyertesek. A svéd radikális jobboldal). 2019. »perseus.iies.su.se/ – PDF«.

Davidson, Donald: On Saying That (Erről szólva). In: Inquiries into Truth and Interpretation (Az igazság és az értelmezés vizsgálata). Oxford, Clarendon Press, 1984.

Dawkins, Richard: „We Need a New Party – The European Party” (Új pártra van szükségünk – Az Európai Pártra). New Statesman, 2017. március 29.

Deacon, Michael: „Michael Gove’s Guide to Britain’s Greatest Enemy… The Experts” (Michael Gove útikalauza az Egyesült Királyság legnagyobb ellenségéhez… A szakértőkhöz). The Telegraph, 2016. június 10.

Delin, Mikael: „Christer Mattson tog debatten – ändå blev eleven nazistledare” (Christer Mattson vállalta a vitát – mégis náci vezető lett a diákból). Dagens Nyheter, 2018. december 30.

Delli Carpini, Michael X. – Keeter, Scott: What Americans Know About Politics and Why It Matters (Mit tudnak az amerikaiak a politikáról, és miért számít ez). New Haven, Yale University Press, 1996.

Democracy Index 2020. In Sickness and in Health? (Demokráciaindex, 2020. Betegségben és egészségben?) Economist Intelligence Unit, 2021.

Det nya normala. Ett hot mot demokratin (Az új normális. A demokráciát fenyegető veszély). Medieinstitutet Fojo, 2019.

DiResta, Renée: „Free Speech Is Not the Same As Free Reach” (A szólás szabadsága nem ugyanaz, mint az elérés szabadsága). Wired, 2018. augusztus 30.

DiResta Renee – Shaffer, Kris – Ruppel, Becky – Sullivan, David – Matney, Robert – Fox, Ryan – Albright, Jonathan – Johnson, Ben: „The Disinformation Report. The Tactics and Tropes of the Internet Research Agency” (Jelentés a dezinformációról. Az Internetkutató Ügynökség taktikái és trópusai). New Knowledge, Austin, 2018. U.S. Senate documents, 2019.

Donovan, Joan: „Shhhh… Combating the Cacophony of Content with Librarians” (Pszt… Harc a tartalom hangzavara ellen könyvtárosokkal). »ned.org/ – PDF«, 2021.

Dunai, Márton: „Press Watchdogs Call for EU to Act over Hungary Media Curbs” (Sajtófigyelők cselekvésre szólítják fel az EU-t a média magyarországi elnyomása miatt). Reuters, 2019. december 3.

Durkee, Alison: „Most Republicans Believe Midterms Were »Free and Fair«. Poll Finds As Fraud Fears Fall Flat” (A legtöbb republikánus elhiszi, hogy a ciklus fele „szabad és korrekt” volt. A vizsgálat szerint a csalástól való félelem nem vált be). Forbes, 2022. november 15.

Eatwell, Roger – Goodwin, Matthew: National Populism. The Revolt Against Liberal Democracy (Nemzeti populizmus. Lázadás a liberális demokrácia ellen). New York, Penguin Random House, 2018.

Edelson, Laura – Nguyen, Minh-Kha – Goldstein, Ian – Goga, Oana – Lauinger, Tobias – McCoy, Damon: „Far-Right News Sources on Facebook More Engaging” (A szélsőjobboldali hírforrások a Facebookon vonzóbbak). Cybersecurity for Democracy, 2020. március 5.

Edsall, Thomas B.: „Has Trump’s Lies Wrecked Free Speech?” (Lerombolták Trump hazugságai a szólásszabadságot?) The New York Times, 2021. január 6.

Effron, Daniel A.: „It Could Have Been True. How Counterfactual Thoughts Reduce Condemnation of Falsehoods and Increase Political Polarization” (Igaz is lehetett volna. Hogyan csökkentik a kontrafaktuális gondolatok a valótlanságok elutasítását, és növelik a politikai polarizációt). Personality and Social Psychology Bulletin 44 (5), 2018.

Ekman, Kajsa Ekis: „Rött skynke för medievärlden” (Vörös posztó a médiának). Aftonbladet, 2019. április 10.

Ekvilibrium (Egyensúly). Szerk. Ohlsson, Jonas – Oscarsson, Henrik – Solevid, Maria. Göteborg, SOM-institutet, 2016.

Engqvist, Lars – Lövdén Lars-Erik: „Coronakommissionen visar att regionerna bör avvecklas” (A Korona-bizottság szerint a régiókat fel kell számolni). Dagens Nyheter, 2020. december 28.

Esau, Katharina – Friess, Dennis – Eilders, Christiane: „Design Matters! An Empirical Analysis of Online Deliberation on Different News Platforms” (Számít a dizájn! A különböző hírplatformokon folytatott online tanácskozás empirikus elemzése). Policy & Internet 9 (3), 2017. szeptember. 321–342.

Estlund, David: Why Not Epistocracy? (Miért ne episztokrácia?) In: Desire, Identity and Existence. Essays in Honor of T. M. Penner (Vágy, identitás és létezés. Esszék T. M. Penner tiszteletére). Kanada, Academic Printing and Publishing, 2003.

„Expertkritiken mot vårdskulden: »Sverige är som 21 länder«” (Az ellátórendszer szakértői kritikája: Svédország mintha 21 ország lenne). SVT Nyheter, 2020. december 19.

Ewald, Hugo – Lindkvist, Hugo: „Ilskan mot Facebook får högerkonservativa plattformar att växa” (A Facebook elleni düh miatt növekszenek a jobboldali konzervatív platformok). Dagens Nyheter, 2020. november 30.

„Få unga och många högutbildade i riksdagen” (Kevés a fiatal és sok a magasan képzett a parlamentben). Statistiska centralbyrån, 2015. szeptember 10.

Fallis, Don: „What is Disinformation?” (Mi a félretájékoztatás?) Library Trends 63 (3), 2015.

Fallis, Don – Mathiesen, Kay: „Fake News is Counterfeit News” (Az álhír hamisított hír). Inquiry, 2019.

Farkas, Johan – Schou, Jannick: Post-Truth, Fake News and Democracy (Posztigazság, álhírek és demokrácia). London, Routledge, 2020.

Fichtelius, Erik: Äkta nyheter. Journalistik i demokratins tjänst (Valódi hírek. Újságírás a demokrácia szolgálatában). Stockholm, Fri Tanke, 2021.

Fichtelius, Erik: Nyhetsjournalistik. Tio gyllene regler (Hírújságírás. Tíz aranyszabály). Stockholm, UR, 2008.

Fichtelius, Erik – Persson, Christina – Enarson, Eva: Demokratins skattkammare. Förslag till en nationell biblioteksstrategi (A demokrácia kincstára. Javaslat a nemzeti könyvtári stratégiára). Kungliga Biblioteket, 2019.

Flegenheimer, Matt: Trump’s Disinfectant Remark Raises a Question About the »Very Stable Genius«” (Trump fertőtlenítőszeres megjegyzése felvet egy kérdést a „nagyon stabil zsenivel” kapcsolatban). The New York Times, 2020. április 26.

Foa, Roberto Stefan – Mounk, Yascha: „The Signs of Deconsolidation” (A dekonszolidáció jelei). Journal of Democracy 28 (1), 2017.

Förtroendebarometern 2020. Allmänhetens förtroende för institutioner, politiska partier, massmedier & företag (Bizalombarométer, 2020. Az intézményekbe, politikai pártokba, tömegmédiába és vállalkozásokba vetett közbizalom). Kantar, Sifo, Medieakademien.

Fraile, Marta – Iyengar, Shanto: „Not All News Sources are Equally Informative. A Cross-National Analysis of Political Knowledge in Europe” (Nem minden hírforrás egyformán informatív. A politikai ismeretek nemzetközi elemzése Európában). International Journal of Press/Politics 19 (3), 2014.

Frances, Bryan – Matheson, Jonathan: „Disagreement” (Véleménykülönbség). The Stanford Encyclopedia of Philosophy, 2019. »plato.stanford.edu/«.

Frankovic, Kathy: „Belief in Conspiracies Largely Depends on Political Identity” (Az összeesküvésekbe vetett hit nagyban függ a politikai identitástól). YouGovAmerica, 2016. december 27.

Freeman, Hadley: „From Deliciously Ella to Donald Trump” (Deliciously Ellától Donald Trumpig). The Guardian, 2017. január 14.

Frenkel, Sheera – Decker, Ben – Alba, Davey: „How the »Plandemic« Movie and Its Falsehoods Spread Widely Online” (Hogyan terjedt el széles körben a „Pandemic” című film és az abban állított valótlanságok az interneten). The New York Times, 2020. május 21.

Fukuyama, Francis: „The End of History?” (A történelem vége?) National Interest 16, 1989.

Geertz, Clifford: „Common Sense as a Cultural System” (A józan ész mint kulturális rendszer). The Antioch Review 33 (1), 1975.

Gelin, Martin – Åsard, Erik: Hotet mot demokratin. Högerpopulismens återkomst i Europa och USA (A demokráciát fenyegető veszély. A jobboldali populizmus visszatérése Európába és az Egyesült Államokba). Lund, Historiska Media, 2019.

Gelin, Martin – Pettersson, Karin: Internet är trasigt (Az internet elromlott). Stockholm, Natur & Kultur, 2018.

German, Lopez: „Study: Racism and Sexism Predicts Support for Trump Much More Than Economic Dissatisfaction” (Tanulmány: A rasszizmus és a szexizmus sokkal inkább előrejelzi Trump támogatását, mint a gazdasági elégedetlenség). Vox, 2017. január 4.

„Germany’s AfD. How Right-Wing is Nationalist Alternative for Germany?” (A németországi AfD. Mennyire jobboldali a nacionalista Alternatíva Németországért?) BBC News, 2020. február 11.

Gessen, Masha: Surviving Autocracy (Túlélni az autokráciát). New York, Riverhead Books, 2020.

Glüer, Kathrin – Pagin, Peter – Wikforss, Åsa: „Artikelförfattarna misstolkar sin egen statistik” (A cikk szerzői félreértelmezik a saját statisztikájukat). Dagens Nyheter, 2019. január 07.

Goldhill, Olivia: „2,400 Years Ago, Plato Saw Democracy Would Give Rise to a Tyrannical Leader Filled with »False and Braggart Words«” (2400 évvel ezelőtt Platón úgy látta, hogy a demokrácia egy „hamis és hencegő szavakat szóló” zsarnoki vezetőt fog szülni). Quarts, 2018. június 2.

Goodin, Robert E. – Spiekermann, Kai: An Epistemic Theory of Democracy (A demokrácia episztemikus elmélete). Oxford, Oxford University Press, 2018.

Graham, David A.: „Why Trump Invokes »Common Sense«” (Miért hivatkozik Trump a „józan észre”). The Atlantic, 2017. augusztus 4.

Greider, Göran – Linderborg, Åsa: Populistiska manifestet (A populista kiáltvány). Stockholm, Natur & Kultur, 2018.

Griffin, Roger: Fascism’s Myth. The Nation (A fasizmus mítosza. A nemzet). Oxford, Oxford University Press, 1995.

Grove, Jack: „Kathleen Stock. Life on the Front Line of Transgender Rights Debate” (Kathleen Stock. Élet a transzneműek jogairól szóló vita frontvonalában). Times Higher Education, 2020. január 7.

Guess, Andrew – Nyhan, Brendan – Reifler, Jason: „Selective Exposure to Misinformation. Evidence from the Consumption of Fake News during the 2016 U.S. Presidential Campaign” (Szelektív kiszolgáltatottság a téves tájékoztatásnak. Az álhírek fogyasztásának bizonyítékai a 2016-os amerikai elnökválasztási kampány idején). European Research Council, 2018. január 9.

Guhl, Jacob – Davey, Jacob: „Hosting the »Holohaux«. A Snapshot of Holocaust Denial Across Social Media” (A „holokamu” vendégül látása. Pillanatfelvétel a holokauszttagadásról a közösségi médiában). Institute for Strategic Dialogue, 2020. augusztus 17.

Gunther, Maria: „Länder följde varandra när världen stängdes ned” (Az országok egymást követték, amikor lezárták a világot). Dagens Nyheter, 2020. szeptember 13.

Gür, Thomas: „Det är lögnerna vi ska vara rädda för” (A hazugságoktól kell félnünk). Svenska Dagbladet, 2019. november 10.

Habermas, Jurgen: A kommunikatív cselekvés elmélete. Ford. Ábrahám Zoltán et al. Budapest, Gondolat, 2011.

Haidt, Jonathan: „The Emotional Dog and Its Rational Tail. A Social Intuitionist Approach to Moral Judgment” (Az emocionális kutya és a racionális farka. Az erkölcsi ítélet szociális intuicionalista megközelítése). Psychological Review 108 (4), 2001.

Haidt, Jonathan: The Righteous Mind. Why Good People are Divided by Politics and Religion (Az igazságos elme. Miért osztja meg a jó embereket a politika és a vallás). New York, Pantheon, 2012.

Hall Jamieson, Kathleen: Cyberwar. How Russian Hackers and Trolls Helped Elect a President. What We Don’t, Can’t, and Do Know (Kiberháború. Hogyan segítettek az orosz hekkerek és trollok elnököt választani. Mit nem tudunk, mit nem tudhatunk, és mit tudunk). Oxford, Oxford University Press, 2018.

Hansson, Gören K.: „Hot mot det fria ordet i pandemins spår” (A szólásszabadságot fenyegető veszélyek a járvány nyomában). Ständige sekreterarens blogg, Kungliga Vetenskapsakademien, 2021. február 16.

Harari, Yuval Noah: „You Can Vote. But You Can’t Choose What is True” (Szavazhatsz. De nem döntheted el, mi igaz). The New York Times, 2020. február 3.

Hedman, Freja – Sivnert, Fabian – Kollanyi, Bence – Narayanan, Vidya – Neudert, Lisa-Maria – Howard, Philip N.: News and Political Information Consumption in Sweden. Mapping the 2018 Swedish General Election on Twitter (Hír- és politikaiinformáció-fogyasztás Svédországban. A 2018-as svéd parlamenti választások feltérképezése a Twitteren). Compropdata Memo, 2018. szeptember 6.

Hegre, Håvard: „Democracy and Armed Conflict” (Demokrácia és fegyveres konfliktus). Journal of Peace Research 51 (2), 2014.

Higgins, Kathleen: „Post-Truth. A Guide for the Perplexed” (Az igazságon túl. Útmutató tanácstalanoknak). Nature 540 (9), 2016. november 28.

Hill, Sam: „Autocracy is No Model for Developing Economies” (Az autokrácia nem a fejlődő gazdaságok modellje). Bloomberg Opinion, 2019. október 23.

Hirschfeldt, Johan – Petterson, Olof: Rättsregler i kris (Jogszabályok válsághelyzetben). Stockholm, Dialogos förlag, 2020.

Hirschfeldt, Johan – Petersson, Olof: „Svensk krisberedskap har inte fungerat som den borde” (A svéd válságkészültség nem úgy működött, ahogy kellett volna). Dagens Nyheter, 2020. december 10.

Hofsten, Hans von: „Lägg armén i malpåse” (Dobjuk sutba a hadsereget). Dagens Nyheter, 1991. október 20.

Holroyd, Matthew: „QAnon Theories are Merging with European Conspiracies. Report” (A QAnon-elméletek összeolvadnak az európai konspirációkkal. Riport). Euronews, 2020. július 31.

Hong, Lu – Page, Scott E.: „Groups of Diverse Problem Solvers Can Outperform Groups of High-Ability Problem Solvers” (A sokszínű problémamegoldók csoportjai túlteljesíthetik a jó képességű problémamegoldók csoportjait). Proceedings of National Academy of Sciences of the United States 101 (46), 2004.

Hooghe, Liesbet – Marks, Garry – Wilson, Carole J.: „Does Left/Right Structure Party Positions on European Integration?” (A bal–jobb strukturálja a pártok európai integrációval kapcsolatos álláspontját?) Comparative Political Studies 35 (8), 2002.

Hornsey, Matthew J. – Fielding, Kelly S.: „Attitude Roots and Jiu Jitsu Persuasion. Understanding and Overcoming the Motivated Rejection of Science” (Az attitűdök gyökerei és a dzsúdzsucu-meggyőzés. A tudomány motivált elutasításának megértése és leküzdése). The American Psychologist 72 (5), 2017. »doi.org/«.

„Hoten mot yttrandefriheten” (A szólásszabadságot fenyegető veszély). Sveriges Radio, 2021. március 3.

Howard, Philip N.: Lie Machines. How to Save Democracy from Troll Armies, Deceitful Robots, Junk News Operations, and Political Operatives (Hazugsággépek. Hogyan mentsük meg a demokráciát a trollhadseregektől, az álnok robotoktól, a hírszeméttől és a politikai ügynököktől). New Haven, Yale University Press, 2020.

Huitfeldt, Jörgen: „Därför frågar jag om invandringen” (Ezért érdeklődöm a bevándorlásról). Kvartal, 2018. február 21.

Hultqvist, Peter: „Angrepp mot Sverige inte uteslutet” (Nem kizárható egy Svédország elleni támadás). Svenska Dagbladet, 2020. október 15.

Hume, David: Értekezés az emberi természetről. Ford. Bence György. Budapest, Akadémiai, 2006.

Irenius, Lisa: „Falska nyheter – värre än våldsbrott?” (Álhírek – rosszabbak az erőszakos bűncselekménynél?) Svenska Dagbladet, 2020. február 9.

Irwin, Douglas: „The Pandemic Adds Momentum to the Deglobalisation Trend” (A pandémia lendületet ad a deglobalizációs trendnek). »cepr.org/«, 2020.

Iyengar, Shanto – Lelkes, Yphtach – Levendusky, Matthew – Malhotra, Neil – Westwood, Sean J.: „The Origins and Consequences of Affective Polarization in the United States” (Az érzelmi polarizáció eredete és következményei az Egyesült Államokban). Annual Review of Political Science 22, 2019.

Iyengar, Shanto – Sood, Gaurav – Lelkes, Yphtach: „Affect, Not Ideology. A Social Identity Perspective on Polarization” (Érzelem, nem ideológia. A polarizáció szociálisidentitás-perspektívából). Public Opinion Quarterly 76 (3), 2012.

Jarrick, Arne – Pagin, Peter: „Demokrati och akademisk frihet. Exemplet Ungern” (Demokrácia és tudományos szabadság. Magyarország példája). Kungliga Vetenskapsakademiens blogg, 2019. december 10.

Jederlund, Lars: „Svensk demokrati hotas av anklagelser om valfusk” (Választási csalás vádja fenyegeti a svéd demokráciát). Dagens Nyheter, 2021. február 9.

Johansson, Alf W.: Den nazistiska utmaningen, aspekter på andra världskriget (A náci kihívás, a második világháború aspektusai). Stockholm, Tidens Förlag, 1988.

Johansson, Sten: Politiska resurser. Utkast till kapitel 10 (Politikai források. A 10. fejezet piszkozata). In: Betänkanden om svenska folkets levnadsförhållanden (Jelentések a svéd nép életkörülményeiről). Stockholm, Allmänna förlaget, 1971.

Jonung, Lars – Nergelius, Joakim: „Grundlagen sätter ramarna för Sveriges coronastrategi” (Az alkotmány határokat szab Svédország járványstratégiájának), Dagens Nyheter, 2020. augusztus 1.

Jylhä, Kirsti – Rydgren, Jens – Strimling, Pontus: Sverigedemokraternas väljare. Vilka är de, var kommer de ifrån och vart är de på väg? (A Svéd Demokraták szavazói. Kik ők, honnan jönnek, és hová tartanak?) Institutet för Framtidsstudier, 2018.

Kahan, Dan M. – Peters, Ellen – Cantrell Dawson, Erica. – Slovic, Paul: „Motivated Numeracy and Enlightened Self-Government” (Motivált számolókészség és felvilágosult önkormányzat). Behavioral Public Policy, 2017. május 1.

Kant, Immanuel: Az örök béke. Ford. Babits Mihály. Budapest, Helikon, 2019.

Kant, Immanuel: Válasz a kérdésre: Mi a felvilágosodás? In: A vallás a puszta ész határain belül. Ford. Vidrányi Katalin. Budapest, Gondolat, 1980.

Kavanagh, Jennifer – Rich, Michael D.: Truth Decay. An Initial Exploration of the Diminishing Role of Facts and Analysis in American Public Life (Az igazság hanyatlása. A tények és elemzések csökkenő szerepének legelső feltárása az amerikai közéletben). RAND Corporation, 2018.

Keane, John: „Post-Truth Politics and Why the Antidote isn’t Simply »Fact-Checking« and Truth” (Igazságon túli politika, és miért nem az egyszerű „tényellenőrzés” és az igazság az ellenszer). The Conversation, 2018. március 23.

Kern, Soeren: „»Festen är slut« för illegala migranter i Italien” („A bulinak vége” az illegális migránsok számára Olaszországban). Gatestone Institute, International Policy Council, 2018. június 7.

Kessler, Glenn – Rizzo, Salvador – Kelly, Meg: „Trump’s False and Misleading Claims Total 30,573 over 4 Years” (Trump összesen 30 573 hamis és félrevezető állítása négy év alatt). The Washington Post, 2021. január 24.

Keyes, Ralph: The Post-Truth Era. Dishonesty and Deception in Contemporary Life (Az igazságon túli kor. Becstelenség és csalás napjainkban). New York, St. Martin’s, 2004.

Khoo, Justin: „On Democracy and Civic Discourse” (A demokráciáról és a polgári párbeszédről). Election Insights, Research-Based Perspectives from MIT, 2018.

Knutsen, Carl Henrik: „The Business Case for Democracy” (A demokrácia üzleti ügye). V-Dem Institute, 2020. október.

Knutson, Tom: „Advokatdagarna. Skifte i synen på näthat” (Ügyvédnapok. Változás az internetes gyűlölet szemléletében). Advokaten 82 (9), 2016.

Koerth, Maggie: „The Science of Mask-Wearing Has Not Changed. So Why Have Our Expectations?” (A maszkviselés tudománya nem változott. Akkor miért változtak az elvárásaink?) FiveThirtyEight, 2020. július 2.

Kokkonen, Andrej – Sundell, Anders: „Leader Succession and Civil War” (Vezérutódlás és polgárháború). Comparative Political Studies 53 (3–4), 2019. június 11.

Kołakowski, Leszek: „Uncertainties of a Democratic Age” (A demokratikus kor bizonytalanságai). Journal of Democracy 1, 1990.

Krotoszynski, Ronald J. Jr.: „Reconciling Privacy and Speech in the Era of Big Data. A Comparative Legal Analysis” (A magánélet és a szólásszabadság összeegyeztetése a big data korában. Összehasonlító jogi elemzés). William & Mary Law Review 56 (1279), 2015.

Kuo, Lily: „Anger in China as Doctor Who Died of Covid-19 Omitted from Citizen Awards” (Felháborodás Kínában, mert a Covid19-ben elhunyt orvos nem kapott állampolgári díjat). The Guardian, 2020. szeptember 9.

Lagerlund, Henrik: Skepticism in Philosophy. A Comprehensive, Historical Introduction (Szkepticizmus a filozófiában. Átfogó történeti bevezetés). New York, Routledge, 2020.

Landemore, Hélène: Democratic Reason. Politics, Collective Intelligence, and the Rule of the Many (Demokratikus érv. Politika, kollektív intelligencia és a sokak uralma). Princeton, Princeton University Press, 2013.

Langworth, Richard M.: „Churchill’s »Democracy is the worst form of government…«” (Churchill „A demokrácia a kormányzás legrosszabb formája” mondása). »richardlangworth.com/«, 2022. június 20.

Lerman, Rachel: „Major Trump Backer Rebekah Mercer Orchestrates Parler’s Second Act” (Trump legnagyobb támogatója, Rebekah Mercer hangszereli a Parler második felvonását). The Washington Post, 2021. február 24.

Levitsky, Steven – Loxton, James: „Populism and Competitive Authoritarianism in the Andes” (Populizmus és kompetitív autoritarizmus az Andokban). Democratization 20 (1), 2013.

Levitsky, Steven – Ziblatt, Daniel: A demokráciák halála. Ford. Felcsuti Péter. Budapest, Kossuth, 2018.

Lewandowsky, Stephan – Gignac, Gilles E. – Oberauer, Klaus: „The Role of Conspiracist Ideation and Worldviews in Predicting Rejection of Science” (Az összeesküvés-elméletek és a világnézetek szerepe a tudomány elutasításának előrejelzésében). PLoS ONE 8 (10), 2013.

Lewin, Leif: Upptäckten av framtiden. En lärobok i politisk idéhistoria (A jövő felfedezése. A politikai eszmetörténet tankönyve). Stockholm, Norstedts Juridik, 1990.

Lifvendahl, Tove: „De som sätter tvångströja på debatten” (Akik kényszerzubbonyt húznak a vitára). Svenska Dagbladet, 2020. november 2.

Lind, Thérèse – Erlandsson, Arvid – Västfjäll, Daniel – Tinghög, Gustav: „Motivated Reasoning When Assessing the Effects of Refugee Intake” (Motivált gondolkodás a menekültbefogadás hatásainak értékelésekor). Behavioural Public Policy 6 (2), 2018.

Lindberg, Anders: „Sverige borde införa ministerstyre i kriser” (Svédországnak miniszteri kormányzást kellene bevezetnie válsághelyzetekben). Aftonbladet, 2020. június 20.

Lindén, Björn: „Domarnas oavhängighet bör stärkas med ett domarråd” (A bírák függetlenségét bírói tanáccsal kell megerősíteni). Dagens Nyheter, 2021. február 7.

Lindholm, Torun – Ingre, Michael – Strömbäck, Jesper: Overcoming Knowledge Resistance. A Systematic Review of Experimental Results (A tudásrezisztencia leküzdése. A kísérleti eredmények szisztematikus áttekintése). In: Knowledge Resistance in High-Choice Information Environments (A tudásrezisztencia a nagy választékot kínáló információs környezetben). Szerk. Strömbäck, Jesper – Wikforss, Åsa – Oscarsson, Henrik – Lindholm, Torun – Glüer, Kathrin. Routledge, 2022.

Lindvall, Daniel – Vowles, Kjell – Hultman, Martin: Upphettning. Demokratin i klimatkrisens tid (Forró talaj. Demokrácia a klímaválság idején). Stockholm, Fri Tanke, 2020.

Liptak, Adam: „Justices Rule for Protesters at Military Funerals” (Bírósági ítélet a katonai temetésen tüntetők mellett). The New York Times, 2011. március 2.

List, Christian: „Social Choice Theory” (A társadalmi választás elmélete). The Stanford Encyclopedia of Philosophy, 2013. december 18. »plato.stanford.edu/«.

Lodenius, Anna-Lena – Wingborg, Mats: Slaget om svenskheten (Harc a svédségért). Stockholm, Premiss, 2009.

Luck, M.: Polling Lessons from Brexit. The Reason the UK Voted to Leave the European Union and Others Could Follow (A közvélemény-kutatás tanulságai a Brexitről. Az ok, amiért az Egyesült Királyság az Európai Unióból való kilépés mellett szavazott, és mások is követhetik). Brüsszel, Association for Direct Democracy in Europe, 2016.

Ludvigsson, Jonas F.: „Ett skolboksexempel på modellers tillkortakommande” (A modellek hiányosságainak iskolapéldája). Dagens Nyheter, 2020. április 15.

Lundberg, Jonathan: „Så blev ryktet om shariachauffören en sanning” (Így lett a sáriasofőrről szóló pletyka igazzá). Helsingborgs Dagblad, 2019. augusztus 3.

Lundberg, Jonathan: Sverigevänner. Ett reportage om det svenska nätkriget (Svédország barátai. Riport a svéd internetes háborúról). Stockholm, Piratförlaget, 2019.

Luskin, Robert – O’Flynn, Ian – Fishkin, James S. – Russell, David: „Deliberating Across Deep Divides” (Tanácskozás nagy megosztottság esetén). Political Studies 62 (1), 2014.

Lührmann, Anna – Maerz, Seraphine F. – Grahn, Sandra – Alizada, Nazifa – Gastaldi, Lisa – Hellmeier, Sebastian – Hindle, Garry – Lindberg, Staffan I.: Autocratization Surges. Resistance Grows. Democracy Report 2020 (Az autokratizálódás terjed. Az ellenállás nő. Demokráciajelentés, 2020). V-Dem Institute, 2020.

Lynch, Michael P.: In Praise of Reason (Az értelem dicsérete). Boston, MIT Press, 2012.

Mäkelä, Maria: „Lessons from the Dangers of Narrative Project. Toward a Story-Critical Narratology” (Tanulságok a narratív projekt veszélyeiből. A történetkritikai narratológia felé). Tekstualia 1 (4), 2018.

Malik, Nesrine: „The Myth of the Free Speech Crisis” (A szólásszabadság válságának mítosza). The Guardian, 2019. szeptember 3.

Manicas, Peter T.: War and Democracy (Háború és demokrácia). Cambridge, Basil Blackwell, 1989.

Mannheimer, Edgar: „AFS engagerar mer än S på Facebook” (Az Alternatíva Svédországnak aktívabb a Facebookon, mint a Szociáldemokraták). Dagens Nyheter, 2018. augusztus 22.

Mattsson, Christer: Extremisten i klassrummet. Perspektiv på skolans förväntade ansvar att förhindra extremism (Szélsőségesek a tanteremben. Az iskolától a szélsőségesség megelőzésében elvárt felelősség perspektívái). Göteborgs universitet, Utbildningsvetenskapliga fakulteten, 2018.

McKay, Spencer – Tenove, Chris: „Disinformation as a Threat to Deliberative Democracy” (A dezinformáció mint a tanácskozó demokrácia veszélye). Political Research Quarterly 74 (3), 2020. 1–15.

McKerrell, Nick: „Explainer. What Scotland’s New Citizen Assemblies Could Mean for Democracy” (Magyarázó. Mit jelenthetnek a demokrácia számára Skócia új polgári gyűlései). The Conversation, 2019. július 3.

McWhorter, John: „Academics are Really, Really Worried about Their Freedom” (A tudósok nagyon-nagyon aggódnak a szabadságukért). The Atlantic, 2020. szeptember 1.

Mercier, Hugo – Sperber, Dan: Förnuft och fördom (Értelem és előítélet). Stockholm, Fri Tanke, 2019.

Mill, John Stuart: A képviseleti kormány. Ford. Jánosi Ferencz. Pest, Emich, 1867.

Mill, John Stuart: A szabadságról. Ford. Pap Mária. Budapest, Helikon, 2020.

Mill, John Stuart: Utilitarism (Utilitarizmus). Göteborg, Daidalos, 1863.

Moffitt, Benjamin: „How to Perform Crisis. A Model for Understanding the Key Role of Crisis in Contemporary Populism” (Hogyan idézzünk elő válságot. A válság kulcsszerepe megértésének modellje napjaink populizmusában). Government and Opposition 50 (02), 2014.

Moshman, David – Geil, Molly: „Collaborative Reasoning. Evidence for Collective Rationality” (Együttműködő érvelés. A kollektív racionalitás bizonyítéka). Thinking & Reasoning 4 (3), 1998.

Mouffe, Chantal: The Democratic Paradox (A demokratikus paradoxon). London, Verso, 2005.

Mounk Yascha: The People vs. Democracy. Why Our Freedom is in Danger and How to Save It (Nép kontra demokrácia. Miért van veszélyben a szabadságunk, és hogyan mentsük meg). Boston, Harvard University Press, 2018.

Mounk, Yascha: „Trump is Gone, But Democracy is in Trouble” (Trump távozott, de a demokrácia bajban van). The Atlantic, 2021. március 31.

Mudde, Cas – Kaltwasser, Cristóbal Rovira: Populism. A Very Short Introduction (Populizmus. Nagyon rövid bevezetés). Oxford, Oxford University Press, 2017.

Munthe, Christian: „Fem kärnfrågor som Coronakomissionen måste ta upp” (Öt kulcskérdés, amellyel a Korona-bizottságnak foglalkoznia kell). Göteborgs-Posten, 2020. október 5.

Müller, Jan-Werner: „False Flags. The Myth of the Nationalist Resurgence” (Hamis zászlók. A nemzeti újjáéledés mítosza). Foreign Affairs, 2019. március / április.

Müller, Jan-Werner: „Protecting Popular Self-Government from the People? New Normative Perspectives on Militant Democracy” (A népi önkormányzatiság védelme a néptől? A militáns demokrácia új normatív perspektívái). Annual Review of Political Science 19, 2016.

Müller, Jan-Werner: „The Wrong Way to Think About Populism” (Rosszul gondolkodunk a populizmusról). Insights from the Social Sciences, 2017. augusztus 22.

Müller, Jan-Werner: What is Populism? (Mi a populizmus?) Pennsylvania, University of Pennsylvania Press, 2016.

Nevéus, Ingmar: „Så blev Polens public service-medier en «lögnfabrik»” (Így lett a lengyel közszolgálati média „hazugsággyár”). Dagens Nyheter, 2019. június 25.

Newman, Nic – Fletcher, Richard – Kalogeropoulos, Antonis – Nielsen, Rasmus Kleis: „Reuters Institute Digital News Report 2019” (A Reuters Intézet digitális hírjelentése, 2019). Oxford, Institute for the Study of Journalism, 2019.

Nicas, Jack – Isaac, Mike – Frenkel, Sheera: „Millions Flock to Telegram and Signal as Fears Grow Over Big Tech” (Milliók sereglenek a Telegramra és a Signalra, ahogy nő a nagy techcégektől való félelem). The New York Times, 2021. január 13.

Novus rapport. Politisk förväntan och framtidstro (A Novus jelentése. Politikai elvárások és a jövőbe vetett hit). 2019. szeptember 12.

Oksanen, Patrik – Sundbom, Henrik: „Informationspandemi. Desinformation i skuggan av Coronakrisen” (Információs világjárvány. Dezinformáció a koronavírus-válság árnyékában). Fri Värld, 2020. március 20.

Olsson, Helena: „Hur har vi hamnat här?” (Hogy jutottunk ide?) Svenska Dagbladet, 2020. január 20.

Olterman, Philip: „Heidegger’s »Black Notebooks« Reveal Antisemitism at Core of His Philosophy” (Heidegger „fekete noteszei” feltárják a filozófiája középpontjában álló antiszemitizmust). The Guardian, 2014. március 13.

Orrenius, Niklas: „Den leende nationalismen” (A mosolygó nacionalizmus). Dagens Nyheter, 2014. december 14.

Oscarsson, Henrik: „Sverige i världstoppen för politisk kunskap” (Svédország a világ élvonalában politikai ismeretek terén). Politologerna, 2017. október 25.

Oscarsson, Henrik: Valdemokratins idealmedborgare (A választási demokrácia ideális állampolgára). In: Valets mekanismer (A választás mechanizmusai). Szerk. Bäck, Hanna – Gilljam, Mikael. Solna, Liber förlag, 2006.

Oscarsson, Henrik – Bergman, Torbjörn – Bergström, Annika – Hellström, Johan: Polarisering i Sverige. Demokratirådets rapport 2021 (Polarizáció Svédországban. A Demokráciatanács 2021-es jelentése). SNS-jelentés, 2021. március 26.

Oscarsson, Henrik – Bergman, Torbjörn – Bergström, Annika – Hellström, Johan: „Politisk polarisering behövs i en levande demokrati” (Egy élő demokráciában szükség van politikai polarizációra). Dagens Nyheter, 2021. március 26.

Oscarsson, Henrik – Glüer, Kathrin – Lindholm, Torun – Pagin, Peter – Strömbäck, Jesper – Wikforss, Åsa: „Alla medier bär ett ansvar för den stora lögnen” (Minden médium felelős a nagy hazugságért). Dagens Nyheter, 2021. február 8.

Oscarsson, Henrik – Strömbäck, Jesper: „Covid-19. Kunskap och konspirationer” (Covid19. Tudás és összeesküvések). A SOM Intézet vizsgálata a koronavírusról, 2020.

„Överdödlighet i Europa under 2020” (Többlethalálozás Európában 2020-ban). SCB, 2021. április 9.

Packer, George: „The President is Winning His War on American Institutions” (Az elnök megnyeri az amerikai intézmények elleni háborúját). The Atlantic, 2020. április.

Pagin, Peter: „Mattias Karlsson som utbildningsminister” (Mattias Karlsson mint oktatási miniszter). Dagens Arena, 2021. április 13.

Party Mandates and Democracy. Making, Breaking, and Keeping Election Pledges in Twelve Countries (Pártmandátumok és demokrácia. Választási ígéretek, megszegésük és betartásuk tizenkét országban). Szerk. Naurin, Elin – Royed, Terry J. – Thomson, Robert. University of Michigan Press, 2019.

Peeples, Lynne: „Brutality and Racial Bias. What the Data Say” (Brutalitás és faji előítéletesség. Mit mutatnak az adatok). Nature 583, 2020. június 19.

Pinker, Steven: Felvilágosodás most. Védőbeszéd az értelem, a tudomány, a humanizmus és a haladás mellett. Ford. Mátics Róbert. Pécs, Alexandra, 2019.

Platón: Az állam. Ford. Jánosy István. Budapest, Gondolat, 1988.

Plattner, Marc F.: „Democracy’s Past and Future. Populism, Pluralism, and Liberal Democracy” (A demokrácia múltja és jövője. Populizmus, pluralizmus és liberális demokrácia). Journal of Democracy 21 (1), 2010. 81–92. doi:10.1353/jod.0.0154.

„Polen: »Sunt förnuft« att vägra invandring” (Lengyelország: A „józan ész” a bevándorlás leállítását diktálja). Fria Tider, 2020. június 15.

Politikernas trygghetsundersökning 2019 (A politikusok biztonságának felmérése, 2019). A Brottsförebyggande rådet jelentése, 2019:15.

Pomerantsev, Peter: This is Not Propaganda. Adventures in the War Against Reality (Ez nem propaganda. Kalandok a valóság ellen vívott háborúban). London, Faber & Faber, 2019.

Poonam, Snigdha – Bansal, Samarath: „Misinformation is Endangering India’s Election” (A téves tájékoztatás veszélyezteti az indiai választást). The Atlantic, 2019. április 1.

Radnitz, Scott: „Why Conspiracy Theories Spread Faster Than Coronavirus (Miért terjednek az összeesküvés-elméletek gyorsabban, mint a koronavírus). The Guardian, 2020. március 3.

Rapacioli, Paul: Good Sweden, Bad Sweden. The Use and Abuse of Swedish Values in a Post-Truth World (Jó Svédország, rossz Svédország. Élni és visszaélni a svéd értékekkel az igazságon túli világban). Stockholm, Volante, 2018.

Rawls, John: Az igazságosság elmélete. Ford. Krokovay Zsolt. Budapest, Osiris, 1997.

Reich, Robert: The System. Who Rigged It and How We Fix It (A rendszer. Ki manipulálta, és hogy hozzuk rendbe). London, Penguin Random House, 2020.

Reiljan, Andres: „»Fear and Loathing across Party Lines« (Also) in Europe. Affective Polarization in European Party Systems” („Pártokon átívelő félelem és gyűlölet” Európában (is). Érzelmi polarizáció az európai pártrendszerekben). European Journal of Political Research, 2019.

Rekker, Roderik: The Nature and Origins of Political Polarization over Science (A tudományos politikai polarizáció természete és eredete). Public Understanding of Science, 2021. In: Knowledge Resistance in High-Choice Information Environments (A tudásrezisztencia a nagy választékot kínáló információs környezetben). Szerk. Strömbäck, Jesper – Wikforss, Åsa – Oscarsson, Henrik – Lindholm, Torun – Glüer, Kathrin. Routledge, 2022.

Repucci, Sarah – Slipowitz, Amy: Democracy Under Lockdown (Demokrácia a lezárások alatt). Freedom House, 2020.

Responding to Community Spread of COVID-19 (Reakció a Covid19 közösségi terjedésére). WHO, 2020. március 7.

Riley, Katherine – Stamm, Stephanie: „How Twitter, Facebook Shrank President Trump’s Social Reach” (Hogyan csökkentette a Twitter és a Facebook Trump elnök szociális hatókörét). The Wall Street Journal, 2021. január 15.

Roberts, David: „With Impeachment America’s Epistemic Crisis Has Arrived” (Az alkotmányos vádemeléssel elérkezett Amerika episztemikus válsága). Vox, 2020. február 6.

Roose, Kevin: „How »Save the Children« is Keeping Q-Anon Alive” (Hogyan tartja életben a „Save the Children” a QAnont). The New York Times, 2020. szeptember 28.

Rosén, Hans: „SD vill stoppa »kvasidebatt« om svensk identitet” (A Svéd Demokraták véget akarnak vetni a svéd identitásról szóló „kvázivitának”). Dagens Nyheter, 2019. november 22.

Rosenfeld, Sophia: Common Sense. A Political History (A józan ész politikai története). Cambridge, Harvard University Press, 2011.

Rosenfeld, Sophia: Democracy and Truth. A Short History (A demokrácia és az igazság rövid története). Philadelphia, University of Pennsylvania Press, 2019.

Rosling, Hans et al.: Tények. Tíz ok, amiért tévesen ítéljük meg a világot, avagy miért állnak jobban a dolgok, mint gondolnánk. Ford. Sóskuthy György. Budapest, Libri, 2018.

Rothstein, Bo: „De två viktiga principerna som säkrade USA:s demokrati” (A két fontos elv, amely biztosította az Egyesült Államok demokráciáját). Dagens Nyheter, 2020. január 11.

Rothstein, Bo: „Regeringens styrning har inte fungerat i coronakrisen” (A kormányzás nem működött a koronavírus-válság alatt). Dagens Nyheter, 2020. november 30.

Rozin, Paul – Millman, Linda – Nemeroff, Carol J.: „Operation of the Laws of Sympathetic Magic in Disgust and Other Domains” (Az imitációs mágia működésének törvényei az undor és egyebek területén). Journal of Personality and Social Psychology 50 (4), 1986.

Rubin, Jennifer: „In a Post-Truth World, There is No Democracy” (Az igazságon túli korban nem létezik demokrácia). The Washington Post, 2018. május 1.

Ruth-Lovell, Saskia P. – Lührmann, Anna – Grahn, Sandra: „Democracy and Populism. Testing a Contentious Relationship” (Demokrácia és populizmus. Egy rossz viszony vizsgálata). V-Dem Working Paper 91, 2019. »papers.ssrn.com/«.

Schor, Miguel: „Trumpism and the Continuing Challenges to Three Political-Constitutionalist Orthodoxies” (A trumpizmus és a három politikai-konstitucionalista ortodoxia folyamatos kihívásai). American Society of Comparative Law Conference, 2020. december 11.

Schultz, Mårten: „Därför gör inte regeringen mer mot smittspridningen” (Ezért nem tesz többet a kormány a járvány terjedése ellen). Svenska Dagbladet, 2020. november 17.

Schultz, Mårten: Demokratiskadliga nätkränkningar. Dags att se över regelverket (A demokráciára ártalmas internetes bántalmazások. Ideje felülvizsgálni a szabályzatot). In: Det demokratiska samtalet i en digital tid. En antologi om desinformation, propaganda och näthat (Demokratikus párbeszéd a digitális korban. A dezinformáció, a propaganda és az online gyűlölet antológiája). Nationell satsning på medier- och informationskunnighet och det demokratiska samtalet, 2020, 125–141.

Schultz, Mårten: „På rättsstatens grund” (A jogállam alapján). Axess 5, 2020.

Schultz, Mårten: „Stort bekymmer när forskare jagas bort” (Nagy baj, ha elüldözik a kutatókat). Svenska Dagbladet, 2021. február 13.

Schumpeter, Joseph A.: Capitalism, Socialism and Democracy (Kapitalizmus, szocializmus és demokrácia). New York, Harper and Row, 1962.

Sebhatu, Abiel – Wennberg, Karl – Arora-Jonson, Stefan – Lindberg, Staffan I.: „Explaining the Homogeneous Diffusion of COVID-19 Nonpharmaceutical Interventions Across Heterogeneous Countries” (A Covid19 elleni nem gyógyszeres beavatkozások homogén elterjedésének magyarázata heterogén országok között). PNAS, 2020. augusztus 11.

Shehata, Adam – Strömbäck, Jesper: „Learning Political News From Social Media. Network Media Logic and Current Affairs News Learning in a High-Choice Media Environment” (Politikai ismeretszerzés a közösségi oldalakon. A hálózati médialogika és az aktuális hírek megismerése nagy választékot kínáló médiakörnyezetben). Communication Research (48), 2018.

Shehata, Adam – Strömbäck, Jesper: Mediation of Political Realities. Media as Crucial Sources of Information (Politikai valóság közvetítése. A média mint kulcsfontosságú információforrás). In: Mediatization of Politics. Understanding the Transformation of Western Democracies (A politika mediatizálása. A nyugati demokráciák átalakulásának megértése). Szerk. Esser, Frank – Strömbäck, Jesper. New York, Palgrave Macmillan, 2014.

Silver, Nate: „Education, Not Income, Predicted Who Would Vote for Trump” (Az iskolázottság, nem a jövedelem jelzi előre, ki szavaz Trumpra). FiveThirtyEight, 2016. november 22.

Silverman, Craig: „This Analysis Shows How Viral Fake News Election Stories Outperformed Real News on Facebook” (Ez az elemzés megmutatja, hogyan utasították maguk mögé a választási sztorikról szóló virális álhírek az igaziakat a Facebookon). BuzzFeed, 2016. november 16.

Silverman, Craig – Singer-Vine, Jeremy: „Most Americans Who See Fake News Believe It, New Survey Says” (Egy új felmérés szerint a legtöbb álhírrel találkozó amerikai elhiszi azt). BuzzFeed News, 2016. december 7.

SIPRI Military Expenditure Database (Hadi kiadások adatbázisa). »sipri.org«.

Sjöström, Torbjörn: „Har journalistiken tappat förtroendet för medborgaren?” (A zsurnalisztika elveszítette a bizalmat az állampolgárok iránt?) Novus blogg, 2020. május 7.

Sköld, Josefin et al.: „Så tog högerpopulistiska sidor över valrörelsen på Facebook – med hjälp av SD” (Így vették át a választási kampányt a jobboldali populista oldalak a Facebookon – a Svéd Demokraták segítségével). Dagens Nyheter, 2018. szeptember 2.

Smith, Graham: Democratic Innovations. Designing Institutions for Citizen Participation (Demokratikus újítások. Intézmények kialakítása a polgári részvétel érdekében). Cambridge, Cambridge University Press, 2009.

Smith, Matthew: „Which Conspiracy Theories Do Populists Believe?” (Milyen összeesküvés-elméletekben hisznek a populisták?) YouGov, 2019. május 3.

Smith, Matthew – Ballard, Jamie – Sanders, Linley: „Most Voters Say the Events at Capitol Hill are a Threat to Democracy” (A legtöbb szavazó szerint a Capitolium-dombon történt események veszélyeztetik a demokráciát). YouGov, 2021. január 7.

Snyder, Timothy: A szabadság felszámolása. Oroszország, Európa, Amerika. Ford. L’Homme Ilona. Budapest, 21. Század, 2019.

Snyder, Timothy: A zsarnokságról. Húsz tanulság a huszadik századból. Ford. L’Homme Ilona. Budapest, 21. Század, 2017.

Snyder, Timothy: Frihet och solidaritet. Om hälsa som en mänsklig rättighet (Szabadság és szolidaritás. Az egészségről mint emberi jogról). Stockholm, Mondial förlag, 2020.

Snyder, Timothy: „The American Abyss” (Az amerikai szakadék). The New York Times, 2021. január 9.

Sokolnicki, Amanda: „Det får inte vara så svårt att ställa politikerna till svars” (Nem lenne szabad ilyen nehéznek lennie felelősségre vonni a politikusokat). Dagens Nyheter, 2020. május 3.

Söderberg, John: „Navid Modiri: »Jag står för det öppna samtalet utan kompromiss«” (Navid Modiri: „A kompromisszumok nélküli nyílt párbeszéd híve vagyok”). Dagens Media, 2019. február 9.

Sörlin, Sverker: Till bildningens försvar (Az oktatás védelmében). Stockholm, Natur & Kultur, 2019.

Ståhle, Mathias: „Så styrs den svenska trollfabriken som sprider hat på nätet mot betalning” (Így irányítják a svéd trollgyárat, amely pénzért gyűlöletet terjeszt a neten). Eskilstuna-Kuriren, 2017. február 16.

Stakston, Brit: „Så trivialiserar Navid Modiri en högerextrem propagandist” (Így bagatellizál Navid Modiri egy szélsőjobboldali propagandistát). Dagens Nyheter, 2019. január 31.

Stanley, Jason: Így működik a fasizmus. A „mi” kontra „ők” politikája. Ford. Piróth Attila. Bègles, Théâtre le Levain, 2021.

Stanton, Gregory H.: „The Ten Stages of Genocide” (A népirtás tíz állomása). »genocidewatch.net/«, 2016.

Statens offentliga utredning. Det demokratiska samtalet i en digital tid. Så stärker vi motståndskraften mot desinformation, propaganda och näthat (Nyilvános állami vizsgálat. A demokratikus párbeszéd a digitális korban. A dezinformációval, propagandával és internetes gyűlölettel szembeni ellenálló képesség erősítése). SOU 2020:56, 2020. szeptember 30.

Stecula, Dominik – Kuru, Ozan – Hall Jaimeson, Kathleen: „How Trust in Experts and Media Use Affect Acceptance of Common Anti-Vaccination Claims” (Hogyan hat a szakértőkbe vetett bizalom és a médiahasználat a gyakori oltásellenes állítások elfogadására). The Harvard Kenney School Misinformation Review (1), 2020.

Steiner, Jürg: Force of the Better Argument in Deliberation (A legjobb érv kényszere a tanácskozás során). In: The Foundations of Deliberative Democracy. Empirical Research and Normative Implications (A tanácskozó demokrácia alapjai. Empirikus kutatások és normatív implikációk). Cambridge University Press, 2012.

Steinfeld, Thomas: „Därför är idén om »åsiktskorridoren« så radikal” (Ezért olyan radikális a „véleményfolyosó” gondolata). Svenska Dagbladet, 2020. május 13.

Strittmaier, Kai: We Have Been Harmonized. Life in China’s Surveillance State (Összehangolódtunk. Élet Kína megfigyelőállamában). London, Old Street Publishing, 2019.

Strömbäck, Jesper: „Demokratin och det förändrade medielandskapet. Mot ökade kunskapsklyftor och deltagandeklyftor?” (A demokrácia és a megváltozott médiatér. A tudás és a részvétel szakadékának szélesítése felé?) Riport a 2014-es Demokráciavizsgálathoz. 2014.

Strömbäck, Jesper: „Does Public Service TV and the Intensity of the Political Information Environment Matter?” (Számít a közszolgálati televízió és a politikai információs környezet intenzitása?) Journalism Studies 18 (11), 2017.

Strömbäck, Jesper – Andersson, Felicia – Nordlund, Evelina: „Invandring i medierna. Hur rapporterade svenska tidningar” (Bevándorlás a médiában. Hogyan tudósítottak a svéd lapok). Delmi, 2017:6.

Sundbom, Henrik: „Nazister och yogamammor – en farlig allians” (Nácik és jógázó anyukák – veszélyes szövetség). Svenska Dagbladet, 2021. március 13.

Sundling, Janne: „Unik undersökning. Väljarna redo för de nya blocken i svensk politik” (Egyedülálló felmérés. A választók készen állnak az új blokkra a svéd politikában). Fokus, 2019. szeptember 12.

Sunstein, Cass R.: „The Law of Group Polarization” (A csoportpolarizáció törvénye). Journal of Political Philosophy 10 (2), 2002.

Svanborg-Sjövall, Karin: „Den som klagade på åsiktskorridoren gör nu sitt bästa för att bygga en ny” (Aki a véleményfolyosóra panaszkodott, most mindent elkövet, hogy építsen egy újat). Dagens Nyheter, 2020. június 21.

Svenberg, Josef: „Flera anställda vid myndighet pressade av högerextrema medier” (A szélsőjobboldali média nyomást gyakorolt a hatóság több alkalmazottjára). Dagens Nyheter, 2021. február 17.

„Svenska trender 1986–2019” (Svéd trendek 1986 és 2019 között). Szerk. Martinsson, Johan – Andersson, Ulrika. Göteborg, SOM-institutet, 2020.

„Sverigedemokraterna (SD)” (Svéd Demokraták). Expo, 2020. február 2.

Svolik, Milan W.: The Politics of Authoritarian Rule (Az autoriter uralom politikája). Cambridge, Cambridge University Press, 2012.

Swire-Thompson, Briony – Ecker, Ullrich K. H. – Lewandowsky, Stephan – Berinsky, Adam J.: „They Might Be a Liar But They’re My Liar. Source Evaluation and the Prevalence of Misinformation” (Lehet, hogy hazugok, de az én hazugjaim. Forrásértékelés és a téves tájékoztatás prevalenciája). Political Psychology 41 (12), 2019.

Sydell, Laura: „We Tracked Down a Fake News Creator in the Suburbs. Here’s What We Learned” (Lenyomoztunk egy álhírgyártót a külvárosban. Ezt tudtuk meg). National Public Radio, All Things Considered, 2016. november 23.

Talisse, Robert B.: „Democracy: What’s It Good For?” (Demokrácia: Mire jó?) The Philosopher’s Magazine, 2020. május 24.

Tersman, Folke – Tännsjö, Torbjörn: Folk & Vilja. Ett försvar av demokratin i vår tid (Nép és akarat. A demokrácia védelme korunkban). Stockholm, Fri Tanke, 2020.

Tesich, Steve: „A Government of Lies” (A hazugságok kormánya). The Nation, 1992. június 6.

Thorleifsson, Cathrine: Understanding Dehumanization. How Scholarship Can Defend the Human in an Era of Illiberal Nationalism (A dehumanizálás megértése. Hogyan védheti meg a tudományosság az embert az illiberális nacionalizmus korában). In: Research and Human Rights (Kutatás és emberi jogok). Det Norske Videnskaps-Akademi, 2020.

Thunberg, Greta: „Medierna är de enda som kan nå ut på den minimala tid vi har kvar” (Csak a médiumok tudják megnyújtani a rendelkezésünkre álló minimális időt). Dagens Nyheter, 2020. december 6.

Tingsten, Herbert: Nazismens och fascismens idéer. Den nationella diktaturen (A nácizmus és a fasizmus eszméi. A nemzeti diktatúra). Stockholm, Bokförlaget Aldus / Bonniers, 1965.

Troianovski, Anton: „»You Can’t Trust Anyone.« Russia’s Hidden Covid Toll is an Open Secret” („Nem bízhatsz senkiben.” Oroszország takargatott Covid-vesztesége nyílt titok). The New York Times, 2021. április 10.

Trysell, Katrin: „Risk att forskare skräms till tystnad” (A kutatók elhallgattatásának kockázata). Läkartidningen, 2021. február 10.

Tsalikis, Catherine: „Maria Ressa: Facebook Broke Democracy in Many Countries Around the World, Including in Mine” (Maria Ressa: A Facebook a világ sok országában, közöttük az enyémben, megsértette a demokráciát). CIGI, 2019. szeptember 18.

Tsfati, Yariv – Boomgaarden, Hajo G. – Strömbäck, Jesper – Vliegenthart, Rens – Damsta, Alyt – Lindgren, Erik: „Causes and Consequences of Mainstream Media Dissemination of Fake News. Literature Review and Synthesis” (Az álhírek fősodratú médiában való terjedésének okai és következményei. Az irodalom áttekintése és összefoglalása). Annals of International Communication Association 44 (2), 2020.

U. S. Senate: „Report on Russian Active Measures Campaigns and Interference in the 2016 U. S. Election” (Jelentés az aktív orosz intézkedéskampányokról és a 2016-os amerikai választásba való beavatkozásról). 2. kötet: Russia’s Use of Social Media with Additional Views (A közösségi média oroszországi használata további nézőpontokkal). Washington D. C., United States Senate Select Committee on Intelligence, 2019.

Urbinati, Nadia: Me the People. How Populism Transforms Democracy (Én, a nép. Hogyan alakítja át a populizmus a demokráciát). Boston, Harvard University Press, 2019.

V-Dem Democracy Report 2019 (A V-Dem 2019-es demokráciajelentése). V-Dem Institute, 2020.

„Våldsbejakande högerextrem accelerationism” (Az erőszakot helyeslő szélsőjobboldal akcelerációja). A Center mot våldsbejakande extremism jelentése, 2021. február 5.

„Vetenskapen i samhället. Resultat från SOM-undersökningen 2019” (Tudomány a társadalomban. A SOM 2019-es felmérésének eredményei). Vetenskap & Allmänhet, 2020. június 25.

Vetter, Robin: „På sociala mediers åsiktstorg förstärker hemliga megafoner budskapen” (A közösségi média véleményterein titkos megafonok erősítik fel az üzeneteket). Dagens Nyheter, 2021. február 3.

Vile, John R.: „Incitement to Imminent Lawless Action” (Törvénytelen cselekedetre való felbujtás). The First Amendment Encyclopedia 31 (4), 2009.

Wallace, Nicholas: „Brexit Deal Secures U. K. Access to European Research Funds” (A Brexit-megállapodás biztosítja az Egyesült Királyságnak a hozzáférést az európai kutatási alaphoz). Science, 2020. december 28.

Wallberg, Peter: „Angrepp mot Sverige inte uteslutet” (Nem kizárt egy Svédország elleni támadás). Svenska Dagbladet, 2020. október 15.

Wason, Peter C.: „On the Failure to Eliminate Hypotheses in a Conceptual Task” (A hipotézisek kiküszöbölésének kudarca egy fogalmi feladatban). The Quarterly Journal of Experimental Psychology 12 (3), 1960.

Wästberg, Olle: „Att lyssna bygger trösklar mot autokratisering av Sverige” (A meghallgatás gátat vet Svédország autokratizálódásának). Kvartal, 2018. szeptember 9.

Wästberg, Olle – Lindvall, Daniel: Folkstyret i rädslans tid (Népuralom a félelem korában). Stockholm, Fri Tanke, 2017.

Weale, Albert: The Will of the People. A Modern Myth (A nép akarata. Modern mítosz). Cambridge, Polity Press, 2018.

Weidmo Uvell, Rebecca: „Yttrandefrihet ska inte skydda makthavare” (A szólásszabadság nem védheti a hatalom birtokosait). Svenska Dagbladet, 2020. október 1.

Werne, Kent: Allt är en konspiration. En resa genom underlandet (Minden összeesküvés. Utazás csodaországban). Stockholm, Ordfront, 2018.

Werner, Jack: „Ja skiter i att det är fejk det är förjävligt ändå.” Om myter på nätet, fejkade berättelser och vikten av källkritik („Nem érdekel, hogy nem igaz, akkor is rémes.” Internetes mítoszokról, hamis történetekről és a forráskritika fontosságáról). Stockholm, Albert Bonniers, 2018.

Wessel, Lindzi: „Four Vaccine Myths and Where They Came From” (Négy oltásmítosz és eredetük). Science, 2017. április 27.

Wierup, Martin – Vågsholm, Ivar: „Folkhälsomyndighetens två uppdrag är oförenliga” (A Népegészségügyi Hatóság két feladata összeegyeztethetetlen). Dagens Nyheter, 2020. november 28.

Wike, Richard – Holzwart, Kathleen: „Where Trust is High, Crime and Corruption is Low” (Ahol magas a bizalom, ott a bűnözés és a korrupció alacsony). Pew Research Center, 2008. április 15.

Wike, Richard – Silver, Laura – Castillo, Alexandra: „Many Across the Globe are Dissatisfied With How Democracy is Working” (Globálisan sokan elégedetlenek a demokrácia működésével). Pew Research Center, 2019. április 29.

Wikforss, Åsa: Alternatív tények. A tudás és ellenségei. Ford. Dobosi Beáta. Budapest, Typotex, 2021.

Wikforss, Åsa: „Politikens falska berättelser låter sig inte faktakollas” (A politika hamis narratíváit nem lehet tényszerűen ellenőrizni). Dagens Nyheter, 2018. július 6.

Wikforss, Åsa: Vad är egentligen fake news? Ett missbrukat begrepp och en oroande verklighet (Mi is pontosan a fake news? Egy rosszul használt fogalom és a nyugtalanító valóság). In: Fejk, filter och faktaresistens. Hotar sociala medier demokratin? (Hamisítások, szűrők és tényrezisztencia. Veszélyezteti a közösségi média a demokráciát?) Institutet för mediestudier, 2018. május.

Wilske, Olof: „Särdrag i svensk förvaltning” (A svéd közigazgatás sajátosságai). Kvartal, 2020. május 25.

Winiarski, Mikołaj: „Kapplöpningen mot botten. Vad det händer i Polen och Ungern?” (Versenyfutás a szakadék aljáig. Mi történik Lengyelországban és Magyarországon?) Dagens Nyheter, 2021. március 2.

Wolodarski, Peter: „Varför sår SvD tvivel om klimatforskningen?” (Miért ébreszt kételyt a Svenska Dagbladet a klímakutatással kapcsolatban?) Dagens Nyheter, 2020. november 1.

World Happiness Report 2020 (Jelentés a világ boldogságáról, 2020). Szerk. Helliwell, John F. – Layard, Richard – Sachs, Jeffrey D. – De Neve, Jan Emmanuel. 2020.

Wu, Tim: „Is the First Amendment Obsolete?” (Az első kiegészítés elavult?) Michigan Law Review 117 (3), 2018.

Yan, Pu – Schroeder, Ralph – Stier, Sebastian: „Is There a Link Between Climate Change Scepticism and Populism? An Analysis of Web Tracking and Survey Data from Europe and the US” (Van összefüggés a klímaváltozás-szkepticizmus és a populizmus között? Amerikai és európai internetes nyomkövetési és kérdőíves adatok elemzése). Information, Communication & Society 25 (21), 2021.

Zabala, Santiago: „The Difference Between Right and Left-Wing Populism” (Különbség a jobb- és a baloldali populizmus között). Aljazeera, 2017. január 17.

Zhang, Christine – Burn-Murd, John: „By Numbers. How the US Voted in 2020 (A számok nyelvén. Hogyan szavazott az Egyesült Államok 2020-ban). Financial Times, 2020 november 7.

Zhong, Raymond – Mozur, Paul – Kao, Jeff – Krolik, Aaron: „No »Negative« News. How China Censored the Coronavirus” (Csak semmi „rossz” hír. Hogyan cenzúrázta Kína a koronavírust). The New York Times, 2020. december 19. Frissítve: 2021. január 13.

Jegyzetek

Bevezetés

1 Érdekes elemzés: Snyder, 2019 és Pomerantsev, 2019.

2 Lásd: Strittmaier, 2019.

3 Lásd: Lührmann et al., 2020. Hasonló következtetéseket von le a Freedom House is a 2020-as jelentésében: megállapítják, hogy a demokrácia hanyatlása már tizenöt éve tart, és a 2020-as világjárvány alatt lett különösen erőteljes. Lásd: Repucci – Slipowitz, 2020. Valamint: Democracy Index 2020. In Sickness and in Health? 2021.

4 A magyar- és lengyelországi fejleményekről lásd: Gelin – Åsard, 2019. Továbbá: Winiarski, 2021.

5 World Values Survey: 6. hullám. A hetedik kutatás (7. hullám) a 2017 és 2021 közötti időszakot vizsgálja, és a könyv megírásának idején még nem zárult le. Adatok forrása: Foa – Mounk, 2017.

6 Foa – Mounk, 2017.

7 Lásd például: Eatwell – Goodwin, 2018. Továbbá korreláció az ország állapotáról (például a gazdaságról) való különböző meggyőződések és a demokráciával való elégedetlenség között: Wike et al., 2019. Érdekes, hogy a svéd demokráciával elégedetlenek hatvankilenc százaléka veszélyben látja a szólásszabadságot. A szólásszabadságról szóló vitákat az ötödik fejezetben tárgyalom.

8 Foa – Mounk, 2017. 14.

9 Lásd: Foa – Mounk, 2017. 6. A számok a World Values Survey 5. és 6. hullámának kombinált adatai.

10 Lásd: Andersson, 2020. 2009-ben a magukat „határozottan jobboldalinak” valló választók negyven százaléka volt elégedett vagy nagyon elégedett a demokrácia működésével. A magukat „határozottan baloldalinak” nevezők közül pedig hetvenhat százalék. A 2020-as koronavírus-járvány idején a bizalom minden csoportban nőtt. Hogy ez átmeneti-e, még korai megmondani.

11 Oscarsson et al.: Polarisering i Sverige. 2021.

12 A Nemzetbiztonsági Szolgálat 2020-as éves jelentése. Klas Friberg biztonsági főnök ezt úgy foglalta össze, hogy a veszély valós, és sokaknak „kell többet tenniük és egy lépéssel előrébb járniuk”.

13 „Våldsbejakande högerextrem accelerationism”. 2021.

14 Langworth, 2009.

15 Västra Götaland Megye és Göteborg Város Önkormányzata, 2018. 155. A továbbiakban azonban megállapítják, hogy „sok ijesztő példa van antidemokratikus kormányzatokra, amelyek elnyomják és megfélemlítik az embereket”, valamint hogy az emberi jogokat a demokrácia védi a legjobban.

16 A politikai egyenlőség fogalmának sajátos jelentést tulajdonítunk, lásd az első fejezetben.

17 Lásd: Talisse, 2020. Valamint: Landemore, 2013. XVII.

18 Dahl, 1998. Ötödik fejezet.

19 Dahl, 1998. 46. 2018-ban a brit The Economist kiterjedt adatkutatással elemzést készített arról, mennyire békés a demokrácia. Arra jutottak, hogy erős korreláció van a demokrácia és a béke, de a demokrácia és a népirtás, valamint az éhínség kisebb kockázata között is. Megállapították, hogy a tudatos döntések és tettek által okozott éhínség és népirtás 1900 óta több mint 250 millió ember halálát okozta – összességében ötször annyi áldozatot szedett, mint az ebben az időszakban dúló háborúk együttvéve. Lásd: „Conflict and Development. No Man’s Land”. 2018. 85.

20 Egy osztályozás: Dahl, 1989. 241.

21 Lásd: Knutsen, 2020. A tanulmány a következő öt területen végzett vizsgálatokra hivatkozik: egészség és fenntartható fejlődés, nemek közötti egyenlőség, gazdasági növekedés, béke és stabilitás, valamint Covid19-válságkezelés.

22 Vagy ahogy az Oxfordi Egyetem közgazdász professzora, Paul Collier összefoglalta: „Ha az autokrácia lenne a siker receptje, az afrikai országok gazdagok lennének.” Forrás: Hill, 2019.

23 Lásd: Knutsen, 2020. Daron Acemoglu (MIT) és James Robinson (Chicagói Egyetem) a Miért buknak el a nemzetek? című munkájukban hasonló következtetésekre jutnak a demokrácia hosszú távú pozitív gazdasági hatásai kapcsán. A két kutató társszerzője egy, a demokratizálódás és a növekedés összefüggéseit vizsgáló tanulmánynak, amely azt állapította meg, hogy a demokratizálódás az egy főre jutó GDP húszszázalékos hosszú távú növekedéséhez vezet. Lásd: Acemoglu et al., 2019.

24 World Happiness Report 2020. 2020.

25 A demokrácia és klímaválság kérdésében lásd: Lindvall et al., 2020. A szerzők érdekesen mutatják be az autoriter nacionalizmus, a dezinformáció és a klímaváltozás tagadásának összefüggéseit.

26 Lásd például: Wästberg – Lindvall, 2017.

Kedves Olvasó!
Köszönjük, hogy kínálatunkból választott olvasnivalót!
Újabb kiadványainkról, akcióinkról a typotex.hu
és a facebook.com/typotexkiado oldalakon értesülhet.

ISBN 978 963 493 140 9

Felhasznált betűtípusok:
Noto Serif – SIL Open Font License
Open Sans – Apache License 2.0

www.interkonyv.hu