Tasiné Csúcs Ildikó

Szent-
Györgyi
Albert

A tudós politikus
– részlet –

A könyv a Magyar Tudományos Akadémia támogatásával készült.

A kötet megjelenését a Goodwill Pharma Nyrt. támogatta.

© Tasiné Csúcs Ildikó, Typotex, Budapest, 2023
Engedély nélkül semmilyen formában nem másolható!

ISBN 978 963 493 231 4

A borítón Szent-Györgyi Albert portréja, 1940-es évek
SZTE Klebelsberg Könyvtár, Szent-Györgyi Albert Fotóalbumai

Typotex Kiadó
Alapította Votisky Zsuzsa, 1989
A kiadó az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók
és Könyvterjesztők Egyesülésének tagja.
Felelős kiadó: Németh Kinga
Felelős szerkesztő: Kovács Zoltán
Borítóterv: Somogyi Péter
Elektronikus könyv: Nagy Lajos

Tartalom

Előszó

Bevezető

1 Származás, nevelés, tanulmányok

Családi gyökerek

Gyermek- és ifjúkor, egyetemi tanulmányok

2 Az első világháború és a Tanácsköztársaság

3 „Nyugati Odüsszeia”

4 Cambridge-ben

5 Hazahívás – Klebelsberg tudománypolitikája

6 A Rockefeller Alapítvány Magyarországon

7 Együtt Klebelsberggel

8 A C‑vitamin felfedezése és a hozzá kapcsolódó kutatások

9 Küzdelem a szegedi egyetem fennmaradásáért

10 Szent-Györgyi Albert mint orvoskari dékán és prodékán az 1934/35-ös és az 1935/36-os tanévben: törekvés a kultuszminisztériummal való kompromisszumra

11 Nobel-díj, 1937

12 Világhírnév külföldön – politikai kapcsolatkeresés itthon (1938–1940)

13 Filozófiai elmélyülés – magánéleti válság

14 Szent-Györgyi Albert mint a Horthy Miklós Tudományegyetem első rektora az 1940/41-es tanévben

Új egyetem Szegeden

Szent-Györgyi Albert egyetemvezetői tevékenysége

Az ifjúsági egyesületek és a Szegedi Egyetemi Ifjúság

A rektori működés „elismerése”

15 Ellenállásba kényszerülés

Szent-Györgyi prorektori tevékenysége

Kapcsolat az ellenállással

Az isztambuli küldetés

16 Tudományos aktivitás és ellenállási szervezkedés kettősségében (1943. március – 1944. március)

17 A német megszállás alatt egy fegyveres ellenálló csoport élén

18 Állandó életveszélyben a nyilasrémuralom idején (1944. október 15. – 1945. február)

19 Politizálás a koalíciós időszakban

A szovjet segítség

Küzdelem a magyar hadifoglyokért és deportáltakért

Kapcsolat az Ideiglenes Nemzeti Kormánnyal

Látogatás a Szovjetunióban

Munkálkodás a szovjetekkel való barátságért

Küzdelmek a modern tudományosságért hazánkban (MTA-reformok)

Erőfeszítések a tudomány finanszírozásáért

Államelnök-jelöltség

Emigrációba kényszerülés

20 Amerikai emigráció

Új egzisztencia teremtése

Izomkutatás az Amerikai Egyesült Államokban

Az „amerikai Nobel-díj” elnyerése

1956 – szolidaritás Magyarországgal

Politizálás az Amerikai Egyesült Államokban

Rákkutatás

Hivatalos látogatások Magyarországon

Házasság Marcia Hustonnal

Élethosszig tartó kutatás

Jegyzetek

Bibliográfia

Köszönetnyilvánítás

Névmutató

Előszó

Szent-Györgyi Albert munkásságával először 14 éves koromban találkoztam, amikor elolvastam Az élet jellege című művét (Gyorsuló idő, Magvető, 1973). Magával ragadott az, hogy milyen egyszerűen tudta bemutatni az egyes életjelenségeket úgy, hogy közben elvezetett ahhoz a magasabb rendű szervezettséghez, ami az élet. Persze sok mindent nem értettem meg belőle, de felkeltette érdeklődésemet, és áhítatos tiszteletet ébresztett bennem a természettudományok iránt. Bár jómagam humán pályát választottam, a sors úgy hozta, hogy egész családom a reáliák művelője lett.

Ott, ahol három kutató vegyész is van a családban, a természetes közeg része a természettudományos könyvek sokasága. Werner Heisenberg, Niels Bohr, L. D. Landau könyvei között egyszer csak feltűnt Ralph W. Moss Free radical: Albert Szent-Gyorgyi and the Battle over Vitamin C (Paragon House, New York, 1988) című, Szent-Györgyiről szóló biográfiája. A kitűnő angolságú, de furcsa humorú könyvnek jóval később, 2003-ban jelent meg a magyar fordítása a Typotex Kiadó gondozásában, Szent-Györgyi Albert címmel. Szinte kiéhezve olvastam el a természettudományos szaknyelven fogalmazott, ezért nehezen érthető, mégis élvezetes biográfiát. A könyv élvezetességét Szent-Györgyi szimpatikus személyisége és a természettudományos kutatás lelkesítő hatása okozta.

Jóval később, a Szent-Györgyi-emlékév kapcsán előadás-sorozat hangzott el a szegedi egyetemen a város Nobel-díjas tudósáról. Több előadást is meghallgattam, és Pál József irodalomtörténész professzor előadása ragadott meg leginkább. Ő azt vizsgálta, hogy milyen ideológiai áramlatok hatottak Szent-Györgyi gondolkodására. Megkerestem a tanár urat azzal a kéréssel, hogy szeretnék ebben a témában én is kutatni. Ő irányította a figyelmemet a Magyar–Szovjet Művelődési Társaságra, amelynek tiszteletbeli elnöke Szent-Györgyi volt. Alapos levéltári kutakodás után született meg első tudományos közleményem Szent-Györgyivel kapcsolatban, a Magyar–Szovjet Művelődési Társaság működésének első évéről (Aeteas 30/2, 154–171). Folyamatos kutatásaim közben furcsa ellentmondásokat fedeztem fel az életműben. Egy helyütt azt írták, hogy Szent-Györgyi az íróbarát Zilahy Lajos bebörtönzése miatt hagyta el Magyarországot, máshol azt, hogy a tőkés barát, Ráth István bebörtönzése és megkínzatása volt az igazi ok. Nem értettem, hiszen Zilahy letartóztatásának semmilyen nyomát nem találtam a róla szóló szakirodalomban, és az egész esemény nem illett Szent-Györgyi személyiségéhez. Ő az orosz megszállás idején befolyásos személyként hivatalos igazolások kiállításával emberéleteket mentett, egy barát bebörtönzése nem késztette volna menekülésre, inkább a kiszabadítására. Segítségért fordultam Szent-Györgyi eredeti, angol nyelvű visszaemlékezéseihez, amiket összehasonlítottam a magyar nyelvű változatokkal. Azonnal tisztázódott a probléma, a magyar változat erősen cenzúrázva jelent meg, kihúzták belőle a tőkés barátra, Ráth Istvánra vonatkozó részt, s mivel előtte Zilahy Lajosról, az íróbarátjáról írt, a kihúzás utáni első mondat is rá volt értelmezhető, holott eredetileg Ráthra vonatkozott. Ez így hangzott: Barátom letartóztatásának hírére elhatároztam, hogy többé nem térek haza. (A kihagyás nem látszódott, folyamatosan íródott tovább a szöveg.) Tehát a szocialista cenzúra idézte elő ezt a kétféle magyarázatot.

De Szent-Györgyi nem pusztán a barátja iránti szolidaritásból hagyta el hazáját, hanem ennél sokkal nyomósabb okból. Értesítést kapott arról, hogy Rákosi őt is börtönbe akarja csukatni. A dologról pedig csak halála előtt két évvel nyilatkozott egy hozzá ellátogató honfitársának. Közlése alátámasztásához megtaláltam a szükséges levéltári dokumentumokat, és felfejtettem a megjelenő publicisztikákat is.

Eközben – a Goodwill Pharma gyógyszercég finanszírozásával – fiaimmal közösen, nagy lelkesedéssel kiadtuk Szent-Györgyi visszaemlékezéseit eredeti formájukban, magyarul és angolul, előtte megkérve hozzá a hivatalos engedélyeket az amerikai kiadóktól. A legendás tudós, Szent-Györgyi Albert önéletrajzi értekezései című könyv az egyik legnépszerűbb kiadvány lett a szegedi természettudósok között. A négy értekezést tartalmazó forrásközlés 126 oldal lett, amit egy este el lehet olvasni. Akik elolvasták, rögtön ajánlották másoknak is. Ebből világossá vált számomra, hogy Szent-Györgyi gondolkodása, mentalitása még ma is nagyon szimpatikus, sőt időszerű.

Egy történészi tévedés és annak megcáfolása pedig teljesen megerősített abban, hogy jó úton járok, Szent-Györgyi Albert társadalmi szerepvállalásait közzé kell tenni, mert még nem része a nemzeti emlékezetnek. Ungváry Krisztián történész a Magyar Nemzetben leközölt két Szent-Györgyivel kapcsolatos levelet úgy, hogy helytelenül értelmezte azokat. (Távoli hazafi, Magyar Nemzet, 2016. június 25., 26–27.) Úgy gondolta, hogy Szent-Györgyit a szovjetek „begyűjtötték”, és polgári mentalitású személyként szüksége volt a kommunista meggyőződésű Major Tamás és Kállai Gyula segítségére, hogy megmeneküljön. A valóság az volt, hogy Szent-Györgyit a szovjetek Molotov külügyminiszter utasítására kimenekítették a frontvonalból, Malinovszkij marsall főhadiszállásán biztonságba helyezték, és megkülönböztetett bánásmódban részesítették. Ő kérte a szovjeteket, hogy a fenti két kommunista politikus segítségével mentsék ki az Operaház pincéjéből az ott rekedteket, neki nem volt szüksége senki közbenjárására. Ezért a Magyar Nemzet következő heti számában forrásokkal alátámasztott érvekkel határozottan megcáfoltam Ungváry állítását (Szent-Györgyi Albert embermentő levelei, Magyar Nemzet, 2016. 79/184, 27.), amire ő már nem kívánt reagálni.

Közben újabb vitatott kérdésekbe botlottam, ezért már angol és orosz nyelvű szakirodalmat is olvastam. Így született tudományos munkám többek közt a szovjet tudományos modell történeti kialakulásáról, Szent-Györgyi szovjetekhez fűződő kapcsolatáról, Ráth Istvánról, Szent-Györgyi korábban ismeretlen tőkés támogatójáról. Közben azon bosszankodtam, hogy miért nem foglalkoznak ezekkel a témákkal a történelmi kort nálam jobban ismerő történészek, miért nem érzik kihívásnak ők ezt a feladatot.

Rá kellett jönnöm, hogy a természettudományok tiszteletén és megértésén kívül még egy dolog nagy előny akkor, ha monográfiát írunk egy ismert emberről. Egyes historiográfiai nézetek szerint is elősegítheti a választott személlyel való azonosulást az, ha vannak hasonló vagy közös életélmények, melyek olykor hasonló nézőponthoz vezethetnek. Ez a hasonló nézőpont Szent-Györgyi és jómagam esetében a hazánkat kívülről – a fejlettebb gazdasági, tudományos régió felőli – szemlélés képessége. Szent-Györgyi évekig dolgozott Nyugat-Európában, munkássága Cambridge-ben teljesedett ki, de már Amerikában is járt, mielőtt letelepedett újra hazájában. Teljesen más nézőpontból látta a közéletet, mint a folyamatosan itt élő tudós vagy politikus honfitársai. Jobban érzékelte a hibákat, voltak példái, talált orientációs pontokat, rugalmasan tudott gondolkodni.

Jómagam családommal, férjem tudományos munkájának köszönhetően életvitelszerűen öt évig külföldön éltem, ami teljesen megváltoztatta a látásmódomat. Talán nem túlzás, ha úgy gondolom, hogy így jobban tudtam azonosulni Szent-Györgyi elképzeléseivel és világlátásával.

Ennyi bizonyosság után már bátran szegődtem el Romsics professzor úrhoz, a korszak kiemelkedő kutatójához egy tudományos monográfia elkészítése céljából. A monográfiából először PhD-értekezés lett, Szent-Györgyi Albert politikai és közéleti tevékenysége Magyarországon címmel, amit „summa cum laude” minősítéssel sikerült megvédenem. Ebből az értekezésből némi átdolgozás és kiegészítés után született az a teljes biográfia, melyet az olvasó most kézben tart.

Tasiné Csúcs Ildikó

Bevezető

Szent-Györgyi Albert nevének hallatán mindenkinek a C‑vitamin és a magyar paprika jut az eszébe. A témában jártasabbak még a biológiai égésfolyamatokra vagy a rákkutatásra is gondolhatnak. De senki nem töpreng el azon, hogy milyen politikus volt Szent-Györgyi Albert. Ilyen irányú tevékenységét felszínesen vagy alig ismerjük, sőt egyfajta mitikus köd lengi körül, különösen a hozzánk közelebb álló, magyarországi szerepléseit. Pedig kortársai is megjegyezték, hogy Szent-Györgyi két dolgot vett nagyon komolyan: a kutatást és a politikát.

Szent-Györgyi tudományos tevékenységét a természettudományi kutatások feltárták, értékelték. Különösen nagy hangsúlyt kapott ez a róla készült monográfiában, amit Ralph W. Moss rákkutató készített (Free radical: Albert Szent-Gyorgyi and the Battle over Vitamin C, Paragon House, New York, 1988). Moss nagyon szépen bemutatja Szent-Györgyi tudományos pályáját, sőt megkísérel egy közéleti és magánéleti portrét is alkotni a tudósról. A magyar felmenőkkel is rendelkező biográfus olykor nagyon szemléletesen érzékeltetni tudja a történelmi kort is, amiben Szent-Györgyi élt. Azonban forrásai javarészt amerikaiak, így meglátásai magyar vonatkozásban kissé egyoldalúak. Emellett Szent-Györgyi neki adott interjúiban Nyugaton élő magyarként vigyázott arra, hogy soha ne járassa le szülőhazáját, ezért óvatosabb, visszafogottabb volt. Honfitársainak adott nyilatkozatai, főleg a Magyarországon készültek, ezeknél jóval kritikusabbak, talán még őszintébbek is.

Kutatásaim során azt is tapasztaltam, hogy bár Szent-Györgyi nevét mindenki ismeri, társadalmi, közéleti tevékenysége még a kort kutató történészek között sem pontosan ismert. Pedig 1986-os halála óta eltelt 35 év, ami már kellő távlatot ad a tárgyilagos értékeléshez.

Éppen ezért a valós történések feltárása motivált a további kutatásban és egy teljes, hiteles közéleti portré megalkotásában. A biográfia szabályai alapján a politikai érdeklődés családi gyökereinek felkutatásával kezdtem, bemutattam a Szent-Györgyiek 1848-as szereplését és az orvos Lenhossék család közegészségügyért tett és orvostudományban elért eredményeit. Vallatóra fogtam a magyar levéltárakat, hogy képet tudjak alkotni Szent-Györgyi hasonló, illetve ennél is tovább terjedő tevékenységéről. Első világháborús katonamúltjáról a HM HIM Hadtörténelmi Levéltár Budapesti és Bécsi Kirendeltségénél tájékozódtam. A Csongrád megyei Levéltár és az SZTE Orvostudományi Karának anyagai alapján egyetem- és ifjúságvezetői tevékenységét tekintettem át, a Magyar Nemzeti Levéltár Országos Levéltárában az 1945 utáni kultúrpolitikai tevékenységéről, az Állambiztonsági Szolgálatok Országos Levéltárában az ellenállási tevékenységéről és az ellene készülő koncepciós perről találtam forrásokat. Szívesen kutattam adatbázisokat is, képviselői tevékenysége kapcsán a törvényhozás dokumentumait, kiemelten vizsgáltam a Nobel-díj honlapját, és a korabeli sajtótermékeket. De szerves részét képezte kutatásomnak a témában már megjelent tanulmányok ismeretanyaga is. Ez utóbbiak általában Szent-Györgyi tevékenységének egy-egy szegmensére koncentráltak, igyekeztem ezeket, a kronológiát vezérfonalul választva, egy életrajzi szálra felfűzni, továbbá időnként teljesen új adatokkal bővíteni vagy éppen megcáfolni azokat. Színesebbé és élettel telivé tették a kutatást a korabeli filmhíradók anyagai és a Szent-Györgyivel készült riportok. Ezek visszatükrözték tanári és kutatói személyiségét, és közelebb vittek társadalmi szerepvállalásainak megértéséhez. Nagy haszonnal forgattam minden visszaemlékezést, például barátjának, Bay Zoltán fizikusnak Az élet erősebb (Csokonai–Püski, Debrecen–Budapest, 1990) című kötetét, vejének, Libik Györgynek Üzenet a lesiklásból (Stockholm, 1981) című művét, tanítványok vagy barátok sokaságának írásban vagy riportban adott minden megnyilatkozását.

Szent-Györgyiről többféle összefoglaló munka látott eddig napvilágot. Az elsők között egy válogatás jelent meg 1983-ban a Gondolat Kiadó gondozásában Válogatott tanulmányok (szerk.: Elődi Pál) címen, amelyben Szent-Györgyi erősen cenzúrázott művei mellett, róla szóló emlékezések is helyet kaptak.

A legelső Szent-Györgyi-monográfia Szegeden készült, Szabó Tibor és Zallár Andor munkája, de ez csak szegedi működését tárgyalta, ami egy rendkívül értékes forrásgyűjteménnyel együtt látott napvilágot. (Szabó Tibor – Zallár Andor 1989. Szent-Györgyi Albert Szegeden és a Szent-Györgyi Gyűjtemény, [Tanulmányok Csongrád megye történetéből XV.] Csongrád Megyei Levéltár, Szeged.) Ez a Szent-Györgyi Gyűjtemény ma is nélkülözhetetlen eszköze a kutatásnak. Ezalatt 1988-ban az Egyesült Államokban megjelent a fent említett Ralph W. Moss1 rákkutató szerzőségével immár a teljes élettartalmat felölelő, de elsősorban a természettudományra fókuszáló, angol nyelvű monográfia, ami nemzetközi bestseller is lett.

A kutatók érezték, hogy hiányos Szent-Györgyi hazai közéleti portréja, ezért Marton János és Pap Kornélia elkészítettek egy kötetet Szent-Györgyi tudományos és társadalmi szerepvállalásairól. A munka Kihívások, küzdelmek, kalandok a tudományban és a társadalomban, Szent-Györgyi Albert Magyarországon – címen szintén a Gondolat Kiadónál jelent meg 2017-ben. A kötet az életmű egyes fontos vagy vitatott kérdéseire fókuszál úgy, hogy közben sajnálatos módon mellőzi a kutatótársak témában megjelent közleményeit. Nem kutat eredeti levéltári dokumentumokat, és nélkülözi a témához feltétlenül szükséges szaklektorálást, így több téves meglátást tartalmaz. Azonban sok pluszinformációt kapunk – Marton János biokémikus szerzőnek köszönhetően – Szent-Györgyi C‑vitamin-kutatásáról. Sajnos a kötet szerkesztése nem követi a kronológiát és névmutatót sem alkalmaz, emiatt nagyon nehézkes a használata.

A Szent-Györgyiről alkotott képet teljesen félreviszi a közelmúltban megjelent, bulvárirodalomnak minősülő Wisinger István-kötet: A Nobel-díjas kém. A dokumentumregényként megnevezett műnek már a címe sem szerencsés, hiszen a legnagyobb tudományos elismerést kapcsolja össze a negatív konnotációjú kémtevékenységgel, így Szent-Györgyit is hamis megvilágításba helyezi. Ráadásul a regény túllép a cím tartalmán, hiszen nem csupán az isztambuli kiküldetésről (1943) szól, hanem időrendben eljut 1947-ig, az emigrációig. A munka nélkülözi a történelmi kor alapvető ismeretét, ezért gazdag a valóságtól nagyon elrugaszkodó fordulatokban. Alapvetően hibás az a kiindulása, hogy a magyar politikai elit meghajolt Szent-Györgyi szellemi nagysága előtt és partnerként kezelte őt politikai tervei megvalósításában. Ennek éppen az ellenkezője az igaz. Szent-Györgyinek folyamatosan küzdenie kellett a természettudományhoz alig értő magyar politikai elit elismeréséért, megbecsüléséért, számtalan konfliktusa volt – eltérő felsőoktatási elképzelései miatt – a kultuszminisztériummal is. Csak a példa kedvéért egy további téves „fordulat” a könyvből. Wisinger szerint Szent-Györgyi az orosz megszállás idején, 1946-ban titkos repülőutat tett volna Moszkvába azért, hogy beszélni tudjon Sztálinnal. Ennek sehol nem találjuk a nyomát a források között. Szent-Györgyi valóban akart találkozni a szovjet vezetővel, de erre még 1945-ben tett kísérletet, mikor hivatalos meghívás keretében a Szovjetunióban tartózkodott. Bár Wisinger tehetséges szépíró, fantáziája azonban túlszárnyalja a források tartalmát, így munkája sokkal inkább szórakoztató irodalom és nem hiteles dokumentumregény.

Ilyen előzmények után fogtam hozzá egy szintetizáló és minden vitatott kérdést a történettudomány jelenlegi eredményei alapján megválaszolni szándékozó munkához. Tudományos ellenőrzés mellett az Eszterházy Károly Tudományegyetem Történelemtudományi Doktori iskolájában Romsics Ignác professzor úr vezetésével először PhD-értekezést írtam a témában: Szent-Györgyi Albert politikai és közéleti tevékenysége Magyarországon címmel. Ezt alapul véve, átdolgozva és az amerikai tevékenységgel kiegészítve készült el ez a könyv. Az amerikai közéleti tevékenység bemutatása során nagymértékben támaszkodtam Moss monográfiájára, hiszen az amerikai források tekintetében ez a legmegbízhatóbb. De ekkor is magyar vonatkozásban a magyar forrásokat részesítettem előnyben. Így kerekedett ki a tudós egész közéleti aktivitásának részletes bemutatása a családi indíttatástól egy páratlanul hosszú életúton át az utolsó életpillanatig.

A fentieken kívül mi motivált még ezen munka elkészítésére? Elsősorban az, hogy bemutassam, hogyan tudott vagy nem tudott érvényesülni a Szent-Györgyi képviselte, egyfajta tárgyilagos gondolkodásmód a közéletben a Horthy-korszakban, majd a szovjet megszállás idején. A Horthy-korszakban a politikai vezető elit nagy része humán műveltségű volt, a közoktatásnak köszönhetően kevés természettudományi ismerettel rendelkezett. Milyen konfliktusokat, sőt személyes sértéseket okozott ez a szűklátókörűség egy itt élő világhírű természettudós megítélésének esetében?

Ezen az sem változtatott sokat, hogy Szent-Györgyi örök politikusi példaképe Klebelsberg Kuno volt, akinek örökségét az utána következő kultuszminiszterek is magukénak vallották. Ha kiemeljük azt a tényt, hogy Szent-Györgyi 1930-tól kezdődően nagyon szeretett volna a budapesti Pázmány Péter Tudományegyetemen tanítani, de a Horthy-korszakban soha nem kapott erre lehetőséget, akkor már érzékeltetni tudjuk a megítélését.

Kiemelten, önálló fejezetben foglalkoztam a Nobel-díjjal. Feltártam azt a kapcsolatrendszert, ami a díj sikeres elnyeréséhez elvezette a tudóst. Hangsúlyosan kezeltem a világraszóló eredmény hazai politikai visszhangját. Sajnos meg kellett állapítanom, hogy a politikai elit amellett, hogy nem értette meg a felfedezés tudományos jelentőségét, még igyekezett úgy bemutatni, mintha az az ő akkori politikai működésük pozitív hozadéka lenne.

Szent-Györgyi Horthy-korszakbeli közéleti tevékenységének csúcsa az újonnan alapított Horthy Miklós Tudományegyetem élén végzett rektori tevékenysége volt. Jóllehet ebbe a funkcióba sem a politikai vezetés emelte őt, hanem szegedi professzortársai választották, mégis Szent-Györgyi rektorságának évét (1940/41) szokás a szegedi egyetem 1945 előtti történetének legfényesebb időszakaként értékelni. Az akkor Szent-Györgyi által életre hívott diákszervezet, a SzEI (Szegedi Egyetemi Ifjúság) hivatásrendi alapon egyesítette a fiatalokat, és elítélte a vallási vagy politikai alapú megkülönböztetést. Szent-Györgyinek sikerült felszabadult, diszkriminációmentes légkört teremtenie az egyetemen, az ő rektorsága idején egyáltalán nem voltak diáktüntetések. Különféle öntevékeny társaságok létrehozásával a fiatalok kulturált szabadidő-felhasználásáról is gondoskodott. Szent-Györgyi az egyetem egyik fontos feladatának tekintette az önállóan gondolkodni és véleményt alkotni képes fiatalok kinevelését. A SzEI hallgatói érdekvédelmi szervezetként is funkcionált, amely véleményt nyilváníthatott az oktatásról. Sajnos Szent-Györgyi törekvései az egyre inkább szélsőjobboldali irányba forduló politikai vezetéssel szemben kudarcot vallottak, hiszen a kultusztárca nyomására meg kellett változtatni a diákszervezet alapszabályzatát és ezzel megakadályozni a zsidó származású hallgatók SzEI-be való felvételét, valamint lemondani arról, hogy a diákszervezet hallgatói érdekvédelemmel is foglalkozzon.

Ez után a nyílt konfrontáció után, amit még az ország háborúba sodródása is súlyosbított, Szent-Györgyi egyre inkább ellenállásba kényszerült. 1943-ban tenni akart azért, hogy az ország szakítson a tengelyhatalmakkal, emiatt vállalta az isztambuli küldetést. Az akció fordítva sült el, ő pedig a németek érdeklődésének hatókörébe került. Ezután már csak egy lépés volt a fegyveres ellenállási szervezet vezetése, ahol mint „Doktor C” nagy tekintélyt vívott ki magának. A Taurus szervezet néven is emlegetett csoport tevékenységét és együttműködését más hasonló alakulatokkal izgalmas részletességgel tárgyalom.

Ez a mellőzött helyzet 180 fokos fordulatot vett a szovjet megszállás idején. Szent-Györgyi legnagyobb meglepetésére a szovjetek külügyminiszteri utasításra kimentették őt a frontzónából, és Malinovszkij marsall főhadiszállására vitték Heves községbe, ahol megkülönböztetett bánásmódban részesítették őt és a családját is. A szovjetek mindezt azért tették, mert értékelték azt, hogy ő egy nemzetközi hírű nagy tudós. Ez a hozzáállás kötelezte a magyar politikai vezetést is, ezért az 1945-ös évben minden anyagi támogatást megadtak neki. Ez volt az az időszak Szent-Györgyi életében, „amikor ahelyett, hogy keserű ellenkezésben állt volna a társadalommal, a társadalmat próbálta meg saját elveire átformálni” – így foglalta össze barátja, Bay Zoltán fizikus.

Szent-Györgyi motivációja a közszereplésre mindig az volt, hogy az ország kulturális és tudományos elmaradottságát sikerüljön felszámolni, és a tudomány színvonalát nemzetközi szintre lehessen emelni. Jellemző Szent-Györgyire és az akkori állapotokra, hogy a kapott támogatások jó részét tudós- és művésztársai élelmezésére és ruházkodására kellett fordítania.

De óriási kitartással belefogott a Magyar Tudományos Akadémia megreformálásába is. Az idős és többnyire humán beállítottságú akadémikusok folyamatos ellenállása közepette egy saját Természettudományos Akadémia megalapításával sikerült megváltoztatnia az akadémia szerkezetét. Szent-Györgyi akadémiája ugyanis kultuszminiszteri segítséggel fuzionált a Magyar Tudományos Akadémiával úgy, hogy a szervezeten belül a természettudománnyal foglalkozók száma ugyanannyi lett, mint a humán tudományokat képviselőké. Ez a szerkezet megfelelt a kor kívánalmainak. A győzelem után mégsem vállalta el az intézmény vezetését, hanem átadta azt művészbarátjának, Kodály Zoltánnak. Sajnos az akadémia kiegyensúlyozott finanszírozását már nem tudta elérni.

Ekkoriban nemzetgyűlési képviselőként többször sürgette az állami költségvetésben a tudomány támogatásának növelését és a hadi kiadások csökkentését. Feltehetőleg ez a tevékenysége volt az utolsó csepp a pohárban Rákosinak ahhoz, hogy a Nobel-díjas és a szovjetek által respektált tudóstól meg akarjon szabadulni. Könnyű volt fogást találni Szent-Györgyin, hiszen egyik legjobb barátja egy tőkés volt, Ráth Istvánnak hívták, akivel gyógyszergyárat is alapítottak. 1946 őszétől sajtópropagandát indítottak ellenük, majd Ráth Istvánt elrabolták és félholtra verték az Andrássy út 60.-ban azért, hogy vallja be, az angoloknak kémkedik. Szent-Györgyi értesítést kapott arról, hogy mi készül ellene, és időben Svájcba utazott. Onnan a szovjetekkel való kapcsolatát felhasználva a Szovjet Tudományos Akadémián keresztül ki tudta szabadítani a barátját, akit a feleségével együtt ki is menekített az országból.

Amikor 1947 augusztusában svéd útlevéllel megérkezett az USA-ba, még nem tudhatta, hogy az itthoni politikai szerepvállalásai miatt mennyi nehézségbe fog ütközni. Az állampolgárságot is csupán 8 év múlva kapta meg, miután tisztázni tudták magyarországi politikai tevékenységét. Az USA-ban is kivette részét a politikából. Fellépett a fegyverkezés ellen, elítélte a hidrogénbombát, minden fórumon felszólalt a vietnámi háború ellen. Állandó tárcaírója lett a New York Timesnak.

Szent-Györgyit mindig foglalkoztatta a tudomány eredményeinek az emberiség javára és nem politikai célra való felhasználása. Az emberiség jövőjéért érzett aggodalmát fogalmazta meg Az őrült majom (New York, 1970) című pamfletjében, amely bestseller lett az Amerikai Egyesült Államokban, és szerzőjét világhírűvé tette. A címben a majom maga az ember, aki nem tud jól sáfárkodni a tudomány vívmányaival, és ha ez így folytatódik tovább, a saját vesztébe fog rohanni.

Szent-Györgyi, miközben nagyon sikeres kutató és közíró lett Amerikában, tartotta a kapcsolatot szülőhazájával is, és nyomon követte az itthoni politikai eseményeket. Közzétette a New York Timesban és a Nature című folyóiratban is a szegedi egyetemi tanárok neki küldött 1956-os táviratát, amiben szolidaritást kértek a világ közvéleményétől a szovjet beavatkozás miatt. Folyamatosan figyelemmel kísérte az eseményeket, és kérte a nemzetközi szervezetek és tagállamaik közbeavatkozását hazája megsegítésére. A forradalmi események leverése után rokonokat és más menekülteket is befogadott saját amerikai házába.

Az amerikai vezetés úgy tartotta számon Szent-Györgyit, mint az egyik legkiemelkedőbb USA-ba emigrált magyar tudóst. Ezért Jimmy Carter elnök felkérte őt 1978-ban, hogy legyen a magyar koronázási ékszereket hazaszállító, hivatalos amerikai küldöttség tagja. Szent-Györgyi örömmel vállalta a feladatot, de ezután több hivatalos látogatást már nem tett hazájába.

Munkámmal egyben emléket is szeretnék állítani egy kivételes személyiségű és a tudomány eredményeinek felhasználásában példás felelősségtudatú magyar természettudósnak, aki megérdemli, hogy tudományosan alátámasztott, hiteles történelmi kép éljen róla tovább az utókor számára.

1
Származás, nevelés, tanulmányok

Családi gyökerek

Szent-Györgyi Albert – anyakönyvi teljes nevén Szentgyörgyi Albert Imre – 1893. szeptember 16-án született Budapesten, Szentgyörgyi Miklós budapesti születésű,2 református vallású, kisnemesi származású pénzügyi fogalmazó és a római katolikus Lenhossék Jozefina második gyermekeként. Keresztszülei Szentgyörgyi Albert magánzó és báró Tavonat Johanna voltak.3

Az apai ág, a Szentgyörgyiek

A források szerint a Szentgyörgyi család erdélyi eredetű. A Szentgyörgyiek az 1608-ban nemességet kapott Szentgyörgyi Sámuel kalotaszegi református prédikátorig tudják visszavezetni a családfájukat.4 A „nagyrápolti” előnevet a Kolozs megyei család jó kétszáz évvel később vette fel a Szentgyörgyi Imre nevére 1838. június 20-án kiállított királyi adománylevél alapján. Címerük „kék pajzsban zöld dombon álló kardot tartó kétfarkú arany oroszlán, a paizsfőben három hatágú arany csillag”.5

Nagyrápolt 1850-ben 1307 fős erdélyi falu volt, ahol mindössze 167 magyar ajkú lakos élt. A dél-erdélyi Hunyad megyében, az Erdélyi-érchegység lábainál fekvő kis település magyar lakosainak szinte mindegyike – ahogy a Szentgyörgyi család is – református vallású volt.

A dédapa a régi nemesi címet előnévvel is megerősítő Szentgyörgyi Imre (1784–1862) erdélyi születésű kisnemes, aki jogászi végzettséget szerzett, és tanácsos volt az erdélyi kormányszéknél, onnan került Bécsbe, az erdélyi udvari kancelláriába ugyancsak tanácsosnak.6 Nagyon jó munkabírású, éles eszű, udvarias modorú tisztviselő volt, aki 1833-ban a lemondott gróf Bethlen János helyére lépve a református consistóriumban is főkurátorként dolgozott. „Apai ágról odaadó hivatalnokok sorából származom, akiktől megtanultam, hogy mindig a saját meglátásom szerint cselekedjek, függetlenül attól, hogy az számomra milyen következményekkel jár”7 – írja egyik írásában a tudós. A Nobel-díj elnyerésekor készült egyik interjúban is büszkén nyilatkozott dédapjáról, aki királyi személynökként hitelesítő aláírásával látta el az Erdélyt Magyarországgal egyesítő uniótörvényt.8 „Dédatyám aláírását az Erdélyi Unio törvény alatt én magam láttam, Ballagi Aladár mutatta nekem. Részben ezért nyugdíjazták dédatyámat, hogy ezt aláírta, s hat fia rebellis volt.”9 Amerikai biográfusa szerint Szentgyörgyi Imre még annak a képviselői küldöttségnek is tagja volt, amelyik 1848 áprilisában megtekintette a magyar koronát a budai várban, ugyanis az a gyanú merült fel, hogy a Habsburgok Bécsbe vitették. Ezen rebellis tevékenységeiért a császári bíróság kérdőre vonta, és felére csökkentett nyugdíjjal eltávolította hivatalából.10

Szentgyörgyi Imre udvari tanácsos, a dédapa
F. Georg Waldmüller festménye (1865), Magyar Nemzeti Galéria, jelenleg az SZTE SZAKK birtokában

Szentgyörgyi Imre 1825-ben Kirchlehner Borbálát vette feleségül, aki hét gyermekkel ajándékozta meg. Három fia – Imre, Gyula és Albert – honvédként vett részt a szabadságharcban.11 Legidősebb fia, Imre (1827–1901) apja mintáját követve a jogászi pályát választotta. Mivel édesapja a bécsi erdélyi udvari kancellárián dolgozott, ő is Bécsben nevelkedett, és korán nagy műveltségre és nyelvtudásra tett szert. Jogászként a Kereskedelmi Minisztériumba került mint fogalmazó. 1848-ban csatlakozott a forradalomhoz, a szabadságharcban a Württemberg-huszárok ezredében harcolt. A szabadságharc leverése után Mikó Imre erdélyi kormányzó meghívására a kolozsvári kormányszéknél lett előadó. Mikó oldalán tevékenyen részt vett Erdély visszacsatolásának jogi munkálataiban. Ezután a marosvásárhelyi királyi táblán a fejedelmi jogügyek igazgatója, utóbb a legfőbb ítélőszék (mai Legfelsőbb Bíróság) bírája, majd nyelvtudásának köszönhetően az Igazságügyminisztériumban, Fabiny Teofil miniszter mellett államtitkár lett. Szentgyörgyi Imre, a nagyapa sikeres jogászi pályáját végül kúriai tanácselnökként fejezte be.

A déd-, illetve nagyszülők politikai szerepvállalása hatással lehetett Szent-Györgyi Albertre is, aki apai ősei közül inkább volt büszke nagyapjára és dédapjára, mint a családtól távol élő, gazdálkodással és pénzügyi tanácsadással foglalkozó édesapjára. A nagyapa testvérei között jeles tisztviselő volt nagyrápolti Szentgyörgyi Gyula is, aki bátyjával együtt végigharcolta a szabadságharcot, annak leverése után Bécsben fejezte be jogi tanulmányait, majd Szegeden lett törvényszéki bíró, utóbb kancelláriai tanácsos, a kancelláriák feloszlatása után pedig a király személye körüli minisztériumban, majd a felsőbb számvevőszéknél osztálytanácsos és belső titkos tanácsos.12 A két testvér kiállt meggyőződéséért a szabadságharcban, utána azonban – megbékélve a kialakult politikai helyzettel – megbízható és kitartó munkájuknak köszönhetően a polgári életben is bizonyítottak, mindketten elnyerték koruk rangos elismerését, a Lipót-rend lovagkeresztjét, Szentgyörgyi Gyula még a Szent István-rend és a Lipót-rend középkeresztjét is.13 Ezek alapján minden bizonnyal a nagyrápolti nemesi család szolgált mintául a politikai, közéleti szereplés tekintetében Szent-Györgyi Albert számára.

Édesapja, Szentgyörgyi Miklós Marosvásárhelyen született, és szintén jogászi végzettséget szerzett. Először pénzügyi fogalmazóként helyezkedett el, majd önállósítva magát, „pénzügyi tanácsadó” lett. Ebből jelentékeny vagyont gyűjtött össze. Nógrád megyében, egy Balassagyarmat és Salgótarján között elterülő, 800 hektáros birtokon gazdálkodott. A nagybirtokos apát a sógornője így jellemezte, „végtelenül ügyes, az élet gyakorlati útvesztőjében soha el nem tévedő ember”. Nagyon valószínű, hogy a tudós a – leginkább felnőtt korában megmutatkozó – gyakorlatias gondolkodásmódját édesapjától örökölhette. A család élete úgy alakult, hogy az édesanya a gyerekekkel Budapesten élt, míg az édesapa javarészt Nógrád megyében gazdálkodott. Albertnek gyermekkorában ezért az édesanyjával volt közelebbi és bensőségesebb kapcsolata, édesapját nagyon lekötötte a gazdálkodás, ami a fiúkat nem érdekelte. Valaha kitűnő sportoló volt, ebben a tekintetben példaképe is lehetett volna Albertnek, de az évek során elhízott, és nem érdekelte más, csak a gazdaság, más intellektuális elfoglaltság nem kötötte le.14

Szentgyörgyi Imre igazságügyi államtitkár, a nagyapa
Vasárnapi Újság, 1885. szeptember 13.

Szent-Györgyi fiatal korában büszke volt nemesi származására,15 a kor divatja szerint szívesen kérkedett vele. Ennek ellenére a nagyrápolti előnevet munkáiban nem használta, s közéleti szerepvállalásaival összefüggésben sem igényelte a feltüntetését.16 Nevének írására igényes volt, és mivel ebben állandó volt az ingadozás – hivatalos dokumentumokban hol kötőjellel, hol egybeírták –, a Nobel-díj elnyerése után a Belügyminisztériumhoz fordult segítségért a helyes alak megállapítására.17 A belügyminiszteri ajánlás nyomán végül a Szent-Györgyi alakot véglegesítette.

Az anyai ág: a Lenhossék család

Míg apai ágról a jogászi végzettség és azzal együtt a hivatalnoki szolgálat dominált, anyai ágról az orvosi hivatásban jeleskedő ősökkel dicsekedhetett a tudós. Édesanyja – születési anyakönyvi kivonata alapján teljes nevén – Lenholsek Joanna Sidonia Stephania, a hírneves tudós Lenhossék család harmadik generációját képviselte. A tudósi vonalat testvérbátyja, Lenhossék Mihály vitte tovább, míg húga inkább zenei tehetségével tűnt ki. Kiváló énektudásának köszönhetően még Gustav Mahlernél is volt meghallgatáson, de a művész a színpadra túl erőtlennek tartotta énekhangját, és a művészi karrier helyett a férjhez menést ajánlotta neki. „Anyai ágon egy természettudós család negyedik generációját képviselem. Apámat csak a gazdálkodás foglalkoztatta, így hát anyám hatása dominált. Zene töltötte be a házat, és az étkezések során a beszélgetések kiterjedtek az egész világ szellemi vívmányaira” – írja a tudós visszaemlékezésében.18

Lenhossék Mihály, a nagybáty, anatómiaprofesszor
Wikimedia Commons

A pozsonyi eredetű, szlovák származású Linoscheg vagy Lenhoseg család első kiemelkedő tagja a dédapa, Lenhossék Mihály Ignácz (1773–1840) volt, aki nem érte be apja szakmájával, az asztalossággal, hanem leérettségizett, majd Bécsbe gyalogolva először gyógyszertári kifutófiú lett, utána Bécsben és Budapesten elvégezte az orvosi egyetemet. A diploma megszerzése után azonnal Esztergom megye főorvosává nevezték ki. 1808. szeptember 25-én magyar nemességet is kapott,19 később a pesti, majd a bécsi egyetemen az élettan és anatómia professzora lett. „Hasonló ívű orvosi pálya hazánkban valószínűleg nem ismeretes” – írta a család genetikáját kutató Czeizel Endre.20

Lenhossék Mihály Ignácz az egyetem elvégzése után Esztergom megye tiszti főorvosaként, majd országos tiszti főorvosként (protomedikus) dolgozott. Ebben a minőségében 1829-ben a himlő elleni védőoltás egyik bevezetője és szorgalmazója volt.21 Az ő elnöklete alatt Himlőoltásügyi Központi Bizottság is alakult Pesten.

Bár kezdetben csak németül és szlovákul beszélt, mégis a hazai anyanyelvű orvosképzés megszervezője, az Orvosi Tár című folyóirat elindításával a magyar orvosi sajtó kezdeményezője lett. A számtalan tudományos társasági tagsággal rendelkező orvos 15 alapvetésű könyvet és számos szaktanulmányt is publikált. Előkelő körökben forgott, Széchenyi Istvánnak is háziorvosa volt.22

Hivatásában második házasságából származó elsőszülött fia, Lenhossék József (1818–1888) követte, aki Pesten, majd Bécsben végezte el az orvosi egyetemet, a pesti egyetem anatómiai intézetében lett tanársegéd, majd a Bécsi Egyetemen az idegrendszer felépítését oktatta. Később Kolozsvárott lett a „tájbonctan” (mai nevén tájanatómia) nyilvános rendes tanára és a törvényszéki orvostan előadó tanára. Az elsők közt volt Magyarországon, aki mikroszkóppal vizsgálta az idegrendszeri képződményeket. Az anatómia, az idegszövet-vizsgálat mellett a hazai antropológia megteremtőjeként tartják számon. A Magyar Tudományos Akadémián 1875-ben Az emberi koponyaisme23 címmel tartott híres előadásától, illetve az ez alapján készült könyvtől számítják a hazai antropológiatudományt. Kutatásai elismeréseképpen az MTA 1864-ben levelező, majd 1873-ban rendes taggá választotta.

Nagy érdeme, hogy elítélte kora tudományának rasszista megnyilvánulásait. Az Orvosi Hetilapban folytatásokban kritizálta Rudolf Virchow 1875-ben megjelent, Az alsóbbrendű emberi rasszok koponyájának néhány ismérvéről című munkáját.24 A Nobel-díjas tudós mindezek ellenére nem nyilatkozott elismerően nagyapjáról: „Nem voltak különösebben kiemelkedő képességei. A tudományban semmi nyomot nem hagyott maga után.”25 Ennek a felszínes megállapításnak a magyarázatát talán abban találhatjuk meg, hogy Szent-Györgyi nemigen kedvelte a leíró jellegű tudományokat, ráadásul nagyapja munkásságáról csak másodkézből értesülhetett, hiszen öt évvel annak halála után született. Az a mendemonda járta ugyanis a nagyapáról a családban, hogy jobban érdekelte a hobbija, Magyarország régészete és néprajza,26 mint a medicina. Talán közelebb állunk a valósághoz, ha úgy fogalmazunk, hogy szakmája és hobbija szerencsésen egybeesett, hiszen a koponyaméréseihez nagyon sok adatot olyan halottak koponyáinak adataiból merített, melyeket régészeti feltárások során talált. Így a mai tudományos közvélemény Lenhossék Józsefet egyértelműen a magyar antropológia megalapítójaként tartja számon, és az általa meghatározott koponyaindexek ma is irányadóak.27

Lenhossék Jozefina, Szent-Györgyi Albert édesanyja
SZTE Klebelsberg Könyvtár, Szent-Györgyi Albert Fotóalbumai

Lenhossék Józsefet hivatásában fia, ifj. Lenhossék Mihály (1863–1937) követte, aki édesapja környezetében már tizenévesen találkozott kora leghíresebb orvosaival, s vélhetően ennek hatására orientálódott az orvosi pálya felé, holott erős volt benne a művészi és humán késztetés is. Jól tudta hasznosítani édesapja kiterjedt nemzetközi kapcsolatait, és ősei nevéhez méltóan korának kiemelkedő tudósává vált. A budapesti orvosi egyetem elvégzése után már 25 éves korában magántanári képesítést nyert, de az apja halálával megürült igazgatói állást az anatómiai intézetben fiatal kora miatt nem nyerhette el. Kutatásait így Baselben, édesapja jó barátja, Julius Kollmann professzor intézetében kezdte, majd Würzburgban és Tübingenben folytatta. Az idegsejt tanulmányozásával „a világhírű Santiago Ramón y Cajal, a belga van Gehuchten és a svéd Gustaf Retzius mellett őt lehet tekinteni a neurontan megalapítójának”.28 Ennek helyességét Ramon y Cajallal egy időben Apáthy Istvánnal szemben bizonyította. Külföldről 1900-ban tért haza, és ekkor (37 évesen) már elfoglalhatta édesapja helyét a Budapesti Királyi Magyar Tudományegyetem Orvosi Kara I. sz. Anatómiai és Tájbonctani Intézetének vezetői székében, ahol 1935-ben történő nyugdíjazásáig dolgozott. Tudományos munkássága igen sokoldalú, foglalkozott anatómiával, hisztológiával és idegsejtkutatással is. Az első világháború utáni években főleg kiváló tankönyvei29 megírásán munkálkodott. Kitűnő pedagógus volt, mintegy száz tanítvánnyal büszkélkedhetett, előadásai legendás hírűek voltak. Tudományos érdemeiért 1936–1937-ben az MTA alelnöki tisztségét töltötte be.30

Gyermek- és ifjúkor, egyetemi tanulmányok

Ebbe a tudományos miliőbe érkezett meg Szent-Györgyi Albert, aki lassú felfogású és későn érő gyerekként kezdetben sem apja erős kritikáinak, sem nagybátyja intellektuális elvárásainak nem tudott megfelelni.

Az édesanya a gyerekekkel és a nagymamával évközben Budapesten31 lakott, viszont a nyári vakációkat édesapjuknál, Szent-Györgyi Miklósnál, a Nógrád megyei Kiskérpusztán töltötték. A későbbi tudós itt szerette meg a természetet és a sportot, megtanult lovagolni és vadászni, ahogy az egy vidéki nemesi családnál szokás volt. Az SZTE Klebelsberg Könyvtár Szent-Györgyi Albert fotóalbumai gyűjteményében fellelhető képek tanúsága szerint Albert igen eleven gyerek lehetett, a mozgás és a sport szeretete egész életében elkísérte. Testvéreivel feledhetetlen nyarakat töltöttek az apai birtokon, ahol hamar észrevette a parasztok nyomorúságát és ez korán felébresztette emberi igazságérzetét. Amerikai biográfusa szerint innen eredeztethető későbbi bizalmatlansága a mindenkori uralkodó osztályokkal szemben. A vidék elmaradottságáról is megmaradt emlékezetében egy nevezetes eset. Egyszer budapesti látogatójuk volt, aki gépkocsival érkezett hozzájuk. A birtokon dolgozó napszámosok izgatottan vették körül a gépkocsit, és a tulajdonos elmagyarázta nekik a motor működését. De a parasztok nem hittek el semmit, és azt követelték, hogy mutassa meg, hová rejtették el az autóban az állatot…

Szent-Györgyinek két fivére volt: az idősebb Szent-Györgyi Pál zenei tehetségével tűnt ki és hegedűművész lett, míg öccse, László erdész. Lászlónak különleges képessége volt, meg tudta érezni, hogy hol van víz a föld alatt. Ez a családi megérzőképesség Szent-Györgyi tudományos munkáját is jellemezte, amit több írásában is megerősít. A fiúk évközben a Lónyay utcai Református Gimnáziumban tanultak, apjuk tartós távolléte miatt nevelőjük s egyben a család szellemi vezére Albert nagybátyja, Lenhossék Mihály anatómiaprofesszor lett, aki mindennapos vendég volt testvérhúga otthonában.

Szent-Györgyi többször is kitér arra, hogy korán komolyodó nagybátyjával ellentétben ő későn érő, lassú felfogású gyermek volt. „Nagyon ostoba gyerek lehettem. Velem semmi sem történt. Könyveket nem olvastam, s hogy a vizsgákon átmenjek, magánórákra volt szükségem.”32 Kamaszkorában aztán nagy változáson esett át. Nagybátyja könyvtárában ámulva olvasta el Ramon y Cajal Az agy című munkáját, s bár keveset értett meg belőle, felkeltette az érdeklődését. Kialakult a tudásszomja, és egymás után húsz könyvet elolvasott. Ezt követően tanulmányi eredménye fokozatosan javulni kezdett, és a két utolsó gimnáziumi évben már kitűnő tanuló volt, végül jeles rendűen érettségizett. Tanulmányi eredményei javulásával bátran állt nagybátyja elé azzal a tervével, hogy kutató orvos szeretne lenni. Lenhossék hallani sem akart erről, unokaöccsét legfeljebb kozmetikusnak vagy gyógyszerésznek tudta volna elképzelni. Nagybátyja kezdetektől fenntartással viseltetett iránta, és azért nem értett egyet azzal, hogy unokaöccse egyetemi tanulmányokat folytasson, mert szégyent hozhat a nagy múltú Lenhossék családra. „Később, engedve merevségéből, elismerte annak lehetőségét, hogy akár fogorvos is válhat belőlem. Végül hozzájárult az orvosi egyetemre való jelentkezésemhez, azzal a feltétellel, hogy csak proktológus, azaz a végbélbetegségek szakértője lehetek. Kiemelném azt a tényt, hogy neki aranyere volt. Mindazonáltal felvett a laboratóriumába, lehetővé téve, hogy mint újonc elkezdhessek kutatni. Első tanulmányom a végbélnyílás szerkezetéről szólt. A rossz végénél kezdtem el a tudományt”33 – állapítja meg ironikusan Szent-Györgyi.

A Szent-Györgyi család Kiskérpusztán. Lenhossék Mihály, Szent-Györgyi Miklós, Bossány Emma, Szent-Györgyi Pál, Szent-Györgyi Albert, Lenhossék Jozefina, Szent-Györgyi Imre
SZTE Klebelsberg Könyvtár, Szent-Györgyi Albert Fotóalbumai

Jegyzetek

Bevezető

1 Moss 1988. Magyarul uő 2003.

1. fejezet

2 Szent-Györgyi saját bevallása szerint édesapja marosvásárhelyi születésű volt, ezt anyakönyvi kivonattal tudta igazolni. „Atyám Marosvásárhelyen született, mint Szent-Györgyi Imre és Csiky Mária fia, Miklós… Ha nagyon kell egyszer a keresztlevelet is megkeresem.” Lásd: Szabó 1938. Bár a dokumentum nem került elő, tudjuk, hogy nagyapja, Szentgyörgyi Imre 1861–1869 között Erdélyben (Kolozsvár, Marosvásárhely) dolgozott, Marosvásárhelyen a királyi táblánál a fejedelmi jogügyek ügyintézője volt. SZ. + M. (szerzői monogram) Vasárnapi Újság 1885, 589–590.

3 Szabó–Zallár 1989, 112. Lásd: KIVONAT Budapesti Kálvin téri református egyház születési anyakönyvéből. XI. Kötet 56. A nevek írásában az ősök vonatkozásában ezt követtük. A későbbi fejezetekben a megszokott Szent-Györgyi alakot használjuk.

4 Turul (A Magyar Heraldikai és Genealógiai Társaság Közlönye) 1997, 3–4. füzet, 75.

5 Petkó–Reiszig (szerk.) 1905, 571–572.

6 SZ. + M. uo.

7 Szent-Györgyi 2017a, 15. és Szent-Györgyi 2017e, 828.

8 Az utolsó rendi országgyűlésen (1847. november 7. – 1848. április 11.) Pozsonyban hozott törvényeket 1848. április 11-én szentesítette a király. A 31 törvényt tartalmazó gyűjteményből a VII. tc. mondta ki Magyarország és Erdély egyesítését.

9 Szabó 1938.

10 Moss 2003, 298.

11 Szent-Györgyi Imre és Kirchlehner Borbála gyermekei voltak: Emma, Sámuel, Elek, Ottó, Albert, Gyula, Imre. A tudós úgy nyilatkozott, hogy mind a hat fiú 48-as érzelmű volt. Lásd Szabó 1938 és Czeizel 1997.

12 Vasárnapi Újság 1903. 50. évf. 49. sz., 807.

13 Uo., valamint Budapesti Hírlap 1901. március 19., 8.

14 Moss 2003, 297–300.

15 Moss 2003, uo.

16 Ellentétben a korábban emigrált és szintén nemesi származású Kármán Tódorral, aki szívesen használta a „szöllőskislaki” előnevet és Neumann Jánossal, akinek neve 1913 után a „margittai” előnévvel bővült. Ők mindketten külföldön is megkülönböztetve használták nevüket Theodore von Kármán és John von Neumann. Lásd Hargittai 2006. 24-29.

17 Pesti Hírlap, 1937. november 5., 4.

18 Szent-Györgyi 2017b, 88.

19 Tötösy de Zepetnek 2010, 133; Kempelen 1931, 373.

20 Czeizel 1997, 8.

21 A Lenhossék által pontosan kidolgozott rendelet nagyon előremutató volt, de végrehajtása − a korabeli jogi gyakorlatnak köszönhetően – a vármegyéken múlott. A kötelező alkalmazást országos szinten az 1876. évi XIV. tc. tette lehetővé. Kiss 2014, 111, 121–122.

22 Kapronczay 2014, 21–22. Ez még 1840 előtt, Széchenyi politikai karrierjének kezdeti időszakában volt. 1840-ben már elhunyt Lenhossék Mihály.

23 Lenhossék 1875. Munkájában az addig ismert módszerek szintetizálásával végzett koponyamérési vizsgálatokat különböző nemzetek élő és halott tagjain.

24 Orvosi Hetilap, 1876, 76–77, 115–116, 133–135.

25 Moss 2003, 300.

26 Szeged őstörténetéről Die Ausgrabungen zu Szeged-Othalom in Ungarn címmel írt könyvet, amiért elnyerte a Francia Tudományos Akadémia Monython-díját is. Moss uo.

27 Pásztor 2006. Lenhossék munkatársaival 76 csontos koponyán és 265 élő ember fején végzett koponyaméréseket. Egy koponyán vagy fejen 50 hosszúsági mérést végeztek és kiszámították a fontosabb viszonyszámokat (index) és meghatározták a magyar emberre jellemző koponyaindexeket.

28 Szentágothai 1997, 535–536.

29 Az ember anatómiája I–III. kötet Pantheon, Budapest, 1922–1924.

30 Az elnöki tisztségért folyó szavazáson József főherceg volt az ellenfele, akit Hóman Bálint és Teleki Pál is támogatott, így a 46 : 20 arányú, 1936. márciusi szavazás eredményeként a főherceg lett az MTA elnöke. Lenhossék a hivatalát csak 10 hónapig tudta gyakorolni, mivel 1937. január 26-án elhunyt. Tilkovszky 1975b, 292–293.

31 Gyermekkorában a következő helyeken laktak: Budapest, Stáció u. 10, Baross utca 10, Kálvin tér 2. Moss 2003, 301.

32 Szent-Györgyi 2017d, 88.

33 Szent-Györgyi 2017a, 16.

Bibliográfia

Levéltári források

Honvédelmi Minisztérium Hadtörténelmi Intézet és Levéltár

Hadtörténelmi Levéltár Budapest, HL AKVI 1893/2033. sz. és HL HM 60536/eln. 21. – 1939. szám. irat

Hadtörténelmi Levéltár Bécsi kirendeltsége, Kriegsarchiv Bécs, MBA 226879 és 22240. sz. javaslat

Magyar Nemzeti Levéltár Országos Levéltár

A Magyar–Szovjet Művelődési Társaság iratanyag: MNL OL P.2148 Magyar–Szovjet Társaság 1945–54. 1. d., 30. d.

Minisztertanácsi jegyzőkönyvek (MNL OL. XIX-A 83-a) szálas irat elektronikusan

Belügyminisztérium, (Egyesületi Főosztály MNL OL XIX-B-1-h, II. sorozat 83. doboz)

MNL Csongrád Megyei Levéltár Szeged

Horthy Miklós Tudományegyetem Rektori Hivatal iratai: (CSML VIII.5. Horthy Miklós Tudományegyetem Rektori Hivatal iratai 1940–41, Bölcsészettudományi Kar iratai)

SzEI-iratok

SZTE ÁOK Dékáni Hivatala

Ferenc József Tudományegyetem Orvostudományi Karának 1933–34–35. évi jegyzőkönyvei

Állambiztonsági Szolgálatok Történeti Levéltára

Szent-Györgyi – Taurus ellenállási mozgalom ÁBTL-3.1.9.-V-118227 és az ÁBTL-3.2.4.-K-1414

Magyar Közösség Ügyének iratanyaga (ÁBTL – 3.1.9.-V-2000)

Szent-Györgyiről készült operatív nyilvántartás ÁBTL 2.2.1. II./1. 6./127.

Országgyűlési Dokumentumok HUNGARICANA adatbázis

Képviselőházi Naplók (KN), Felsőházi Irományok (FI),

Nemzetgyűlési Naplók (NN)

library.hungaricana.hu/

Nyomtatott primer források

Andorka Rudolf 1978. A madridi követségtől Mauthausenig, Kossuth Könyvkiadó, Budapest.

Anger, Per 1999. Raoul Wallenberggel Budapesten, Belvárosi Könyvkiadó, Budapest, 87–92.

Bagdy Dániel 1986. Tanítványok Szent-Györgyiről, Emlékelőadás a Szent-Györgyi Albert-emlékülésen, 1986. december 5. (stencil) Szeged, 88–92.

Bajcsy-Zsilinszky Endre 1937. A magyar Nobel-díjas tudós példája Magyarország, november 3., 5.

Banga, I. – Szent-Györgyi, A. 1934. The large scale preparation of ascorbic acid from Hungarian pepper (Capsicum annuum), Biochemical Journal 28/5, 1625–1628.

Bay Zoltán 1983. Emlékeim Szent-Györgyi Albertről, Valóság 11, 32–39.

Bay Zoltán 1988. Reminiscenses of Albert Szent-Györgyi, Biological Bulletin 174, 214–233.

Bay Zoltán 1990. Az élet erősebb, Csokonai–Püski, Debrecen–Budapest.

Berecz János 1932. A szegedi egyetemi építkezések tanulságai, Magyar Kórház, július, 157–167.

Cavallier József 1945. A Magyar Természettudományi Akadémia, Irodalom–Tudomány I/1, 117–123.

Csányi Piroska 1944. Szent-Györgyi Albert intézete működik, Délmagyarország, december 17, 5.

Csatár Imre 1970. Találkozás Szent-Györgyi Alberttel, Földes Jenő, a „kedves tolmács” emlékezik, Magyar Hírek 23/5, 9.

Csekey István (szerk.) 1936. A magyar királyi Ferencz József-Tudományegyetem évkönyve az 1934/35. és az 1935/36. tanévről, Szeged Városi Nyomda és Könyvkiadó Részvénytársaság, Szeged.

Darvas Béla 2003. Szent-Györgyi Andrással Szent-Györgyi Albertről, in: Kurzusamnézia nélkül – Kassai Tiborral egy szoborparkban (3. rész). Internetes elérhetősége: pointernet.pds.hu/

Dezsényi Miklós 1946. Hősök és árulók: a magyar összeomlás katonai története, XIII. fejezet, 1944. október 15., Magyar Téka, Budapest, 122–149.

Dezsényi Miklós 1964. Örvények a Dunán, Móra Ferenc Könyvkiadó, Budapest.

Erdődy János 1945. A reakció ellen, Népszava (kiadó), Budapest.

G. Vass István (szerk.) 2005. Tildy Zoltán kormányának minisztertanácsi jegyzőkönyvei 1945. november 15. – 1946. február 4. (Magyar Országos Levéltár Kiadványai II. Forráskiadványok 41.) Magyar Országos Levéltár, Budapest.

Gödényi Zoltán 1944. Bemutatjuk a Nobel-díjas Szent-Györgyi professzor igazi arcát, Egyedül Vagyunk, április 21.

Grósz Emil 1937. Szent-Györgyi Albert, mint kultúrpolitikus, Pesti Napló, október 31., 2.

Gulay István – Püski István (szerk.) 2013. 1943. Szárszó-album, Püski, Budapest.

Harsányi Gréte 1937. Ceruzajegyzetek, Szent-Györgyi Albertnénál, a Nobel-díjas professzor feleségénél, 767. SZTE Klebelsberg Könyvtár Egyetemi Gyűjtemény

Inzelt Annamária 1989. Beszélgetés Bay Zoltánnal, Valóság, 1989/1, 80–92.

Ivy, A. C. 1935. The Fifteenth International Physiological Congress, Leningrad and Moscow, August. 8–18. The American Journal of Digestive Diseases 2/11, 692–695. link.springer.com/

Kállai Gyula 1980. Látogatás Szent-Györgyinél, In: Életem törvénye [Visszaemlékezések] Kossuth Könyvkiadó, Budapest, 481–485.

Kállay Miklós 1991. Magyarország miniszterelnöke voltam 1942–44. I–II. Európa, Budapest.

Kardos István 1974. Beszélgetés Szent-Györgyi Alberttel, Valóság, 2, 42–60.

Kardos István 1984. Tudósportrék, Kardos István TV-sorozata, Kossuth Könyvkiadó, Budapest. A YouTube-on a Századfordító magyarok-sorozatban jelent meg: YouTube link

Kassák Lajos 1937. Szent-Györgyi Albert tiszteletére, Munka 10/57, december, 1814.

Kassák Lajos 1940. Hajrá, Turul! Magyar Nemzet, december 24., 4.

Kempelen Béla 1931. Magyar nemes családok. X. kötet, Grill Károly Könyvkiadó Vállalata, Budapest, 373.

King, C. G. – Waugh, W. A. 1932. The Chemical Nature of Vitamin-C, Science 75, 357–358. (1932. április 1.)

Klebelsberg Kunó 1930a. Jöjjetek, harmincas évek! Athenaeum, Budapest.

Klebelsberg Kunó 1930b. Ünnepi beszéde az Országos Testnevelési Kongresszuson. Testnevelés 3/12, 916–921.

Klebelsberg Kunó 1932. Kutatás és oktatás [A felsőoktatási egyesület ülésén tartott előadás], In: Glatz Ferenc (vál., előszó, jegyz.) 1990. Tudomány, kultúra, politika – Gróf Klebelsberg Kunó válogatott beszédei és írásai (1917–1932), 569–582.

Krebs, Hans 1983. Hibák, téves kiindulópontok és kudarcok a kutatásban, In: Szent-Györgyi Albert, Válogatott tanulmányok, Gondolat Kiadó, Budapest, 305–308.

Kristó Nagy István 1941. Válasz a Nemzetőr cikkére, Szegedi Új Nemzedék, március 23. 4.

Kristó Nagy István 2001.[Utószó] In: Szent-Györgyi Albert: A béke élet- és erkölcstana (ford. Rakonczai János, szerk. Péter László), Bába és Társai Kft., Szeged. 94–96.

Lenhossék József 1875. Az emberi koponyaisme. Cranioscopia, In: MTA Évkönyvei XIV. kötet, VII. fejezet, MTA Könyvkiadó Hivatala, Budapest.

Libik György/Georg Libik 1981. Üzenet a lesiklásból, Besked från störtloppet, Invandrarförlaget, Stockholm.

Ligeti Ernő 1937. Szent-Györgyi, Keleti Újság, Országos Magyarpárti Lap (Cluj Napoca) 20/251, október 30.

Magyar Pál 1941. Nyári szünidőre elkészül az új diákszervezeti reform, Magyarország, május 7., 6.

Magyary Zoltán (szerk., bev.) 1927. A magyar tudománypolitika alapvetése, Királyi Magyar Egyetemi Nyomda, Budapest.

Magyary Zoltán 1931. A magyar tudományos nagyüzem megszervezése: nyolc év a magyar tudományos élet kormányzatában (Tudományos Gyűjtemény 106.), Danubia Könyvkiadó, Pécs.

Márai Sándor 1937. Szent-Györgyi (Egy ember arcéle). Pesti Hírlap, 1937. november 3., 3.

Márai Sándor 1938. A magyar lélek útja, Pesti Hírlap, augusztus 7., 5.

Mártonffy Károly (szerk.) 1937a. Magyar Felsőoktatás, az 1936. évi december hó 10-től december hó 16-ig tartott Országos Felsőoktatási Kongresszus munkálatai, közzéteszi Hóman Bálint, I. kötet: Megnyitás, Általános szakosztály, Királyi Magyar Egyetemi Nyomda, Budapest.

Mártonffy Károly (szerk.) 1937b. Magyar Felsőoktatás, az 1936. évi december hó 10-től december hó 16-ig tartott Országos Felsőoktatási Kongresszus munkálatai, közzéteszi Hóman Bálint, III. kötet: Bölcsészeti, orvosi és műszaki szakosztályok, Királyi Magyar Egyetemi Nyomda, Budapest.

Martoss Yvette 1938. A hegedű szerelmese, Ünnep 5/8, 28–29.

Molnár Jenő 1934. Nobel-díjat Szent-Györgyinek! (Levelesláda) Magyarország, augusztus 11., 7.

Nagy Ferenc 1990. Küzdelem a vasfüggöny mögött, Európa Kiadó, Budapest, 229–230.

Nagy Lajos 1937. Szent-Györgyi Albert. (Őrjárat) Nyugat, 1937/12, december.

Nagylaki Endre 2012. Szent-Györgyi Albert levelei mnl.gov.hu/

Nyikos István 1941. Szegedi Egyetemi Ifjúság!, Szegedi Új Nemzedék, január 9., 6.

Paku Imre (szerk.) 1941. Hamlet (A szegedi bemutató századik évfordulójára) (Az egyetemi színjátszó társaság ismertető füzetei 1.) Szeged.

Pálóczi Horváth György 1937. Szent-Györgyi Albert Stockholmban átvette a svéd király kezéből a Nobel-díjat, Pesti Napló, december 11.

Petkó Béla – Reiszig Ede (szerk.) 1905. Magyar nemzetségi zsebkönyv, I. kötet, 2. rész, Magyar Heraldikai és Genealógiai Társaság, Budapest. 571–572.

Rall, J. A. 2016. The XIIIth International Physiological Congress in Boston in 1929: American physiology comes of age, Advances in Physiology Education 40/1, 5–16. Internetes elérhetősége: physiology.org/ – DOI

Réti Béla (szerk.) 1938. A volt cs. és kir. Lajos Győző főherceg 65. gyalogezred világháborús emlékalbuma, A volt cs. és kir. 65. Ludwig gyalogezred világháborús emlékalbuma kiadóhivatala, Miskolc.

Révai József 1951. A szocializmus építésének útján. A Magyar Dolgozók Pártja II. kongresszusának anyagából, Szikra Kiadó, Budapest.

Sándor Zoltán 1937. Osztálytársam: Szent-Györgyi Albert, Hatvani Újság, december 25.

Svirbely, J. L. – Szent-Györgyi, A. 1932a. Hexuronic acid as the antiscorbutic factor [1st letter], Nature 129, 576. (1932. április 16.)

Svirbely, J. L. – Szent-Györgyi, A. 1932b. Hexuronic acid as the antiscorbutic factor, [2nd letter], Nature 129, 690.

Svirbely, J. L. – Szent-Györgyi, A. 1932. The chemical nature of vitamin C, Biochemical Journal 26/3, 865–870.

Szabó Jenő 1938. Szent-Györgyi Albert Nobel-díjas professzor mégis csak Marosvásárhelyé. „ Jó estét!”, január 13. 3.

SZ. + M. 1885. Szentgyörgyi Imre igazságügyi államtitkár, Vasárnapi Újság 32/37, szeptember 13., 589–590.

Szegedy-Maszák Aladár 1996. Az ember ősszel visszanéz… Egy volt magyar diplomata emlékirataiból II., Európa, Budapest, 183–210, 224–230.

Szent-Györgyi Albert 1913. A végbél és a pars analis recti mikroskopi szerkezetéről. [Mikroscopic structure of rectum and pars analis recti], Matematikai és Természettudományi Értesítő, A M. Tud. Akadémia III. osztályának folyóirata, 32, 748–754.

Szent-Györgyi Albert 1916. Vizsgálatok az üvegtest szerkezetéről, Matematikai és Természettudományi Értesítő, A M. Tud. Akadémia III. osztályának folyóirata 34, 623–640.

Szent-Györgyi Albert 1930. Az iskolai ifjúság testnevelése, Testnevelés 3/12, 928–933.

Szent-Györgyi Albert 1932a. Vitamin C. Adrenalin und Nebenniere, Deutsche Medizinische Wochenstrift 58, 852–854.

Szent-Györgyi Albert 1932b. Az orvosképzés reformja, Orvosképzés 22, 690–691.

Szent-Györgyi, A. – Haworth, W. N. 1933. ’Hexuronic acid’ (ascorbic acid) as the antiscorbutic factor, Nature 131, 24. (1933. január 7.)

Szent-Györgyi Albert 1938. Gazdám emlékezete. Gróf Klebelsberg Kuno emlékezete. In: Gróf Klebelsberg Kunóról szóló emlékbeszédek és megemlékezések, Egyetemi Nyomda, Budapest. 338–340.

Szent-Györgyi Albert 1941a. Négyszemközt Szent-Györgyi Albert professzorral. A Nobel-díjas tudós nyilatkozata a diákegység jelenéről és jövőjéről, Magyar Nemzet, február 26. 5.

Szent-Györgyi Albert 1941b. A SzEI-ről, Szegedi Híd, 1941. május, 2.

Szent-Györgyi, A. 1941c. The study of energy-levels in biochemistry, Nature (London) 148. 157–159

Szent-Györgyi, A. 1941d. Towards a new biochemistry? Science 93. 609–611.

Szent-Györgyi Albert (szerk.) 1943. Beszámoló a M. Kir. Horthy Miklós Tudományegyetem 1940–41. évi működéséről, M. Kir. Horthy Miklós Tudományegyetem, Szeged.

Szent-Györgyi Albert 1945a. A tudomány, Tudomány 1/1 (1945. december), 97–101.

Szent-Györgyi Albert 1945b. Szovjetoroszországi utazásom benyomásai, Szabad Nép, 1945. augusztus 2. 106.

Szent-Györgyi Albert, 1945d. A moszkvai tudományos konferenciának világtörténeti jelentősége volt, mondja Szent-Györgyi Albert, Magyar Nemzet 1/53, július 6. 2.

Szent-Györgyi Albert 1946a. Magyarország jövője a kultúrával áll vagy bukik. Szent-Györgyi Albert nyílt levele a Magyar Nemzetgyűléshez, Új Magyarország 2/33. 1946. augusztus 20. 8.

Szent-Györgyi Albert 1946b. A tudósok helye a demokrácia oldalán van, Szabad Nép, október 3.

Szent-Györgyi Albert 1946c. Természettudományos világnézet, morál és humanizmus, Tudomány 1/2 (1946. január), 97–102.

Szent-Györgyi Albert 1947. Élményeim a szovjet természettudománnyal kapcsolatban, In: A harmincéves Szovjetunió 1917–1947, Corvina, Budapest, 164–167.

Szent-Györgyi, A. 1962. On scientific creativity, Perspectives in Biology and Medicine 5/4, 175–178.

Szent-Györgyi, A. 1963. Lost in the twentieth century, Annual Review of Biochemistry 32, 1–15.

Szent-Györgyi, A. 1976. Some reminiscences of my life as a scientist, International Journal of Quantum Chemistry 10, Issue Supplement S3: Proceedings of the International Symposium on Quantum Biology and Quantum Pharmacology 7–12. John Wiley & Sons.

Szent-Györgyi Albert 1983. Válogatott tanulmányok, Gondolat Kiadó, Budapest.

Szent-Györgyi Albert 2001. A béke élet- és erkölcstana (ford. Rakonczai János, szerk. Péter László), Bába és Társai Kft. Szeged.

Szent-Györgyi Albert 2017a. Egy tudós visszaemlékezései, In: A legendás tudós, Szent-Györgyi Albert önéletrajzi értekezései, Tasiné Csúcs Ildikó, Tasi Domonkos Attila (szerk., ford., jegyz.), 13–29, Goodwill Pharma az Egészségért Alapítvány, Szeged.

Szent-Györgyi Albert 2017b. A tudományos kreativitásról. In: A legendás tudós, Szent-Györgyi Albert önéletrajzi értekezései, Tasiné Csúcs Ildikó, Tasi Domonkos Attila (szerk., ford., jegyz.), 43–53, Goodwill Pharma az Egészségért Alapítvány, Szeged.

Szent-Györgyi Albert 2017c. Visszatekintés In: A legendás tudós, Szent-Györgyi Albert önéletrajzi értekezései, Tasiné Csúcs Ildikó, Tasi Domonkos Attila (szerk., ford., jegyz.), 67–72, Goodwill Pharma az Egészségért Alapítvány, Szeged.

Szent-Györgyi Albert 2017d. Elhagyatottan 20. században. In: A legendás tudós, Szent-Györgyi Albert önéletrajzi értekezései, Tasiné Csúcs Ildikó, Tasi Domonkos Attila (szerk., ford., jegyz.), 83–106, Goodwill Pharma az Egészségért Alapítvány, Szeged.

Szent-Györgyi Albert 2017e. Szent-Györgyi Albert visszaemlékezése életéről, koráról, munkájáról. Tasiné Csúcs Ildikó, Tasi Domonkos Attila (szerk., ford., jegyz.), Magyar Tudomány, 2017. 7., 828–839.

Szolcsányi János 2007. Szent-Györgyi Albert visszatekintése 1943-ban kutatói pályakezdésére és mesterére Mansfeld Gézára, Orvosi Hetilap 148/42, 2007–2011.

Tóth Béla 1987. Szent-Györgyi Albert négy tudós visszaemlékezésében: [Beszélgetés Straub F. Brúnóval, Guba Ferenccel, Fodor Gáborral és Marx Györggyel]. Tiszatáj 41/12, 97–113.

Tötösy de Zepetnek, S. (szerk.) Tötösy 2010. Nobilitas hungariae. A magyar történelmi nemesség családneveinek listája, Purdue University Press, West Lafayette (Indiana) United States 2. version 12. 08. 2010 version 2. (e-book) Archived in Electronic Collection, Library and Archives Canada 133.

Ujegyházy László 1941. Megnyílt Szegeden az első magyar diákbár liberális támogatással és amerikai társasjátékokkal, Nemzetőr, március 24.

Vajda Pál 1937. Tanítványom Szent-Györgyi Albert, a Nobel-díjas tudósról beszél Dr. Török Tivadar tanár, aki a gimnáziumban természetrajzra és kémiára tanította. Magyar Lapok, szám nélkül SZTE EK. Egyetemi Gyűjtemény.

Vajda Péter 1984. Szükséges a barátság a Szovjetunióval, Szent-Györgyi Albert nyilatkozik a Népszabadságnak, Népszabadság, 1984. augusztus 19., 7.

Vattay Antal 1990. Vattay Antal naplója 1944–1945 (Sajtó alá rend., bev., jegyz. Vígh Károly), Zrínyi, Budapest. 14–15, 78–79.

Vér György 1941. A szegedi „egyetemi Hamlet”, Film-Színház-Irodalom, 1941. április 4.

Zallár, A. 1991. Essays and scientific papers of Albert Szent-Györgyi (Studia medica Szegedinensia 14.) Universitate Scientiarium Medicinae de Alberto Szent-Györgyi Nominata, Szeged.

Zsolt Béla 1937. Nobel-díjas ország, Ujság, október 31., 1–2.

Felhasznált szakirodalom

Balázs Jánosné (felelős szerk.) 1985. Négy évtized: 40 éves az MSZBT, Magyar–Szovjet Baráti Társaság Agitációs és Propaganda Osztály, Interpress, Budapest.

Bartha Ákos 2021. Véres város; Fegyveres ellenállás Budapesten, 1944–1945 (Modern Magyar Történelem), Jaffa Kiadó, Budapest.

Bálint László 2000. 1956 – A forradalom Szegeden, Magyar Politikai Foglyok Szövetsége, Szeged. 193-196.

Czeizel Endre 1997. Szent-Györgyi Albert (Magyar feltalálók, találmányok), Műszaki Könyvkiadó, Budapest.

Feitl István – Palasik Mária 2007. Magyar köztársaság 1946, In: Demokratikus köztársaságok Magyarországon, Történeti Album, Napvilág Kiadó, Budapest 73–106.

Gazsi József 1993. A Szent-Györgyi–Várnai-csoport; A magyar ellenállás emlékkönyvébe, Magyar Nemzet, szeptember 21., 6.

Gergely Ágnes 1988. Emberi minta III. Karig Sára, Kritika, művelődéspolitikai és kritikai lap, új folyam (1972–) 1988/3, 12–14.

Hannus István (szerk.) 2014. Szent-Györgyi Albert a Délmagyarországban és a New York Timesban (Szegedi Egyetemi Tudástár 3.), Szegedi Egyetemi Kiadó, Szeged.

Hargittai István 2006. Az öt világformáló marslakó, Vince Kiadó, Budapest, 24–29.

Hargittai István 2014. Eltemetett dicsőség, avagy hogyan tették a szovjet tudósok szuperhatalommá a Szovjetuniót, Akadémiai Kiadó, Budapest.

Hencz Péter 1999. Gróf Klebelsberg Kuno, a harmadik évezred minisztere, Bába és Társai Kft., Szeged.

Hencz Péter 2002. Gróf Klebelsberg Kunó betegsége, halála és temetése, Bába Kiadó, Szeged.

Huszár Tibor 1993. Tagválasztás az Akadémián és a tudás-elit. 1920–1943. Valóság, 36/2, 20–38.

Huszár Tibor 2008, Bibó estéje: levelek, dokumentumok a népi mozgalomról és a Magyar Közösség peréről (szerk: Bart István), Corvina, Budapest. 32–38.

Huszti József 1942. Gróf Klebelsberg Kunó életműve, Magyar Tudományos Akadémia, Budapest.

Issekutz Béla 1968. Id. Jancsó Miklós és ifj. Jancsó Miklós, a két orvostudós, Akadémiai Kiadó, Budapest.

Izsák Lajos 1983. Polgári ellenzéki pártok Magyarországon 1944–1949, Kossuth Könyvkiadó, Budapest, 20, 257.

Izsák Lajos – Kun Miklós (szerk.) 1994. Moszkvának jelentjük… Titkos dokumentumok 1944–1948, Századvég Kiadó, Budapest 52–53.

Jancsák Csaba 2014. Szent-Györgyi Albert és a szegedi egyetemi diákegység, In: Szegedi Egyetemi Tudástár 1. Szent-Györgyi Albert szellemi öröksége, Szegedi Egyetemi Kiadó, Szeged, 172–200.

Juhász Gyula 1973. Két tárgyalás 1943 tavaszán (Feljegyzések Kállay Miklós 1943. április 1-i római és Horthy Miklós 1943. április 16–17-i klessheimi tárgyalásairól), Történelmi Szemle 497–539.

Juhász Gyula 1977. A Szent-Györgyi misszió I., Magyar Hírek, szeptember 10.

Juhász Gyula (összeáll., bev.) 1978. Magyar–brit titkos tárgyalások 1943-ban, Kossuth Kiadó, Budapest, 32–38, 88–89.

Juhász Gyula 2014. A Szent-Györgyi-misszió hatása, Közreadja Romsics Ignác, Rubicon Történelmi Magazin, 12, 16–19.

Kapronczay Károly 2014. Szent-Györgyi Albert ősei, Rubicon Történelmi Magazin, 12, 20–23.

Kerepeszki Róbert 2010. A Debreceni Tudományegyetem hallgatóinak emlékirata az egyetem megcsonkítása ellen, Gerundium: Egyetemtörténeti Közlemények 1/1, 109–21.

Kerepeszki Róbert 2012. A Turul Szövetség 1919–1945, Attraktor Kiadó, Máriabesnyő, 5–85.

Khromov, Gavriil 2002. Rossijskaja akademia nauk: isztorija, myfi i realnosty, Othechestvennye Zapiski 2002/7. magazines.gorky.media/ (letöltés: 2022. 10. 31.).

Kiss Gábor 2014. Az első világháború veszteségi adatainak kezelése a világháborútól napjainkig: Veszteségi iratok a Bécsi Hadilevéltárban, valamint a budapesti Hadtörténelmi Levéltárban. Levéltári Szemle 64, 50–60. Internetes elérhetősége: library.hungaricana.hu/

Kiss László 2014. A védhimlőoltás hatósági megszervezése Magyarországon a XIX. század első felében – A megyék viszonyulása a közegészségügyi kérdések megoldásához a vakcináció tükrében. Communicationes de historia artis medicinae 110–125. real.mtak.hu/ – PDF (letöltés: 2022. 10. 04.).

Kiss Róbert Károly 2007. Humanista tudós a diplomácia porondján, Szent-Györgyi Albert díszdoktorrá avatása a magyar–francia kapcsolatok tükrében. Szeged 2007. 11., 18–20.

Kiss Róbert Károly – Vajda Tamás 2012. Egyetemi ifjúsági szervezetek Szegeden 1919 és 1944 között, Universitas Kiadó, Szeged.

Kovács Gellért 2015. Alkonyat Budapest felett, Az embermentés és ellenállás története 1944–45-ben, Libri Kiadó, Budapest, 197–240.

Kun Miklós 2018. Miért nem került Szent-Györgyi Albert 1945-ben Magyarország élére? Előadás a Nemzeti Közszolgálati Egyetem hivatalos YouTube csatornáján: YouTube.com/

Ladányi Andor 2000. Klebelsberg felsőoktatási politikája, Argumentum Kiadó, Budapest.

Ladányi Andor 2002. A gazdasági válságtól a háborúig, A magyar felsőoktatás az 1930-as években, Argumentum Kiadó, Budapest.

Macartney, C. A. 2006. Október tizenötödike: a modern Magyarország története 1919–1945. II. rész. Gede Testvérek, Budapest.

M. Kiss Sándor 1974. „…a népeket szellemi egységbe kössük össze…” Szent-Györgyi Albert Szegeden, Kultúra és közösség 1, 49–59.

M. Kiss Sándor 1983. A politizálgatástól az ellenállásig, Mozgó Világ 11, 113–128.

M. Kiss Sándor 1995. Szent-Györgyi Albert és a Szegedi Egyetemi Ifjúság, In: Egy univerzális értelmiségi. Vitányi Ivánnak születésnapjára, MTA Szociológiai Kutató Intézet, Budapest, 169–180.

Magyarics Tamás 2008. Az Amerikai Egyesült Államok története: 1914–1991. Kossuth Kiadó, Budapest.

Márfi Attila 2011. „Nem rombolni akarok, hanem építeni” – Hóman Bálint és a Pécsi Erzsébet Tudományegyetem viszonya az 1930-as években In: Történeti áttekintés, Hóman Bálint a történész és a politikus, Szerk.: Ujváry Gábor (Kodolányi János Főiskola Történeti Műhelyének Kiadványai 3.), Ráció Kiadó, Budapest.

Marton János – Pap Kornélia 2017. Kihívások, küzdelmek, kalandok a tudományban és a társadalomban. Szent-Györgyi Albert Magyarországon, Gondolat Kiadó, Budapest.

Miklós Péter 2007. „A politika behatolt az életembe” – Szent-Györgyi Albert politikai szerepvállalása, Szeged 19/11, 21–23.

Moss, Ralph W. 1988. Free radical: Albert Szent-Gyorgyi and the Battle over Vitamin C, Paragon House, New York.

Moss, Ralph W. 2003. Szent-Györgyi Albert, Typotex, Budapest.

Nagy Ferenc 1993. Szent-Györgyi Albert és a magyar Nobel-díjasok, MTESZ Titkárság, Budapest.

Pál József 2014. Az élet egységétől a tudatformák egyenrangúságáig: Szent-Györgyi aggodalmai háborús időkben In: Szegedi Egyetemi Tudástár 1. Szent-Györgyi Albert szellemi öröksége. Szegedi Egyetemi Kiadó, Szeged, 201–217.

Palasik Mária 2017a. Parlamentarizmustól a diktatúráig (1944–1949), A magyar országgyűlések története c. sorozat (Szerk. Bellavics István, Kedves Gyula, Pelyach István), Országgyűlés Hivatala, Budapest.

Palasik Mária 2017b. Szent-Györgyi Albert és Bay Zoltán válaszútjai 1945–1948. In: Papp Gábor (szerk.) Értelmiségi válaszutak 1945 után, Egy akadémiai ülésszak előadásai, Budapest, Kossuth Kiadó, 71–102

Palló Gábor 1993. Szent-Györgyi Albert és a szovjet kapcsolat, Magyar Tudomány 10, 1262–1272.

Palló Gábor 1994. A tudós demokratizmusa: A politikus Szent-Györgyi Albert, Világosság 35/11, 53–59.

Palló Gábor 2002a. Német tudományos modell Magyarországon: Klebelsberg tudományos rendszere, Magyar Tudomány 11, 1462–1463.

Palló, G. 2002b. Make a Peak on the Plain: The Rockefeller Foundation’s Szeged Projekt, In: Schneider, W. H., Rockefeller Philanthropy and Modern Biomedicine: International Initiatives From World War I to the Cold War, Indiana University Press, EBSCO: eBook Collection (EBSCOhost), 87–112.

Papp István 2013. Veres Péter kapcsolata a Magyar Közösség-ügyhöz, Betekintő 7/3, 1–11.

Papp István 2017. Fehér Lajos: egy népi kommunista politikus pályaképe, ÁBTL, Kronosz, Budapest, Pécs, 86–87. szaktars.hu/ (a Szegedi Tudományegyetem hálózatán).

Pásztor Emil 2006. Az antropológia kezdetei hazánkban, Ideggyógyászati Szemle 59/5–6, 217–224.

Péter László 2012. A titokzatos Svirbely; Egy szimpatikus fiatalember Szent-Györgyi laborjában, Szeged 24/8, 6–7.

Péteri, Gy. 1994. Modernity versus democracy: The politics of Albert Szent-Györgyi 1945–47, Hungarian Studies 9/1–2, 181–199.

Pintér István 1975. Magyar antifasizmus és ellenállás, Kossuth Könyvkiadó, Budapest, 61–70.

Püski Levente 2015. A Horthy-korszak parlamentje, A magyar országgyűlések története c. sorozat (sorozatszerk.: Bellavics István, Gyurgyák János, Kedves Gyula), Országgyűlés Hivatala, Budapest.

Romsics Ignác 2005. Bethlen István, politikai életrajz (Millenniumi Magyar Történelem), Osiris, Budapest.

Romsics Ignác (főszerk.) 2010. Magyarország az első világháborúban, Kossuth Kiadó, Budapest.

Romsics Ignác 2012. Bethleni konszolidáció – klebelsbergi külpolitika, Rubicon 9–10, 4–9, 6.

Ruszoly József 2006. A Magyar Köztársaság alapvetése, A „Magyarország államformájáról” szóló 1946. évi I. tv. keletkezéstörténetéről, Hitel 19/8, augusztus. Interneten: epa.oszk.hu/ – PDF

Sallay Gergely 2010. „Nagy arany, nagy ezüst” Osztrák–magyar hadikitüntetések az első világháborúban. In: A nagyháború írásban és képben – blog nagyhaboru.blog.hu/

Szabó Tibor – Zallár Andor 1989. Szent-Györgyi Albert Szegeden és a Szent-Györgyi Gyűjtemény, (Tanulmányok Csongrád megye történetéből XV.) Csongrád Megyei Levéltár, Szeged.

Szállási Árpád 1974. Szent-Györgyi Albert cikke az 1919-es Esztergomi Népszavában, Új forrás 1974/2, 55–57.

Szelke László 2016. A Gresham a nácik ellen, az ellenzék, az embermentés és az ellenállás hálózatai, Jaffa Kiadó, Budapest.

Szentágothai János 1997. Lenhossék Mihály. In: Magyar Tudóslexikon A-tól Zs-ig (Főszerk. Nagy Ferenc), Budapest, Better-MTESZ-OMIKK, 535–536.

Szereday Leó 1917. Albi és Nelly esküvője a Kálvin téri református templomban 1917. szeptember 19-én, Szereday Leó Lónyai utcai Könyvnyomdája, Budapest.

Szűcs László (szerk., jegyz., bev.) 1997a. Dálnoki Miklós Béla Kormányának (Ideiglenes Nemzeti Kormány) minisztertanácsi jegyzőkönyvei 1944. december 23. – 1945. november 15. A. kötet (Magyar Országos Levéltár kiadványai II. Forráskiadványok 28.), Magyar Országos Levéltár, Budapest.

Szűcs László (szerk., jegyz., bev.) 1997b. Dálnoki Miklós Béla Kormányának (Ideiglenes Nemzeti Kormány) minisztertanácsi jegyzőkönyvei 1944. december 23. – 1945. november 15. B. kötet (Magyar Országos Levéltár kiadványai II. Forráskiadványok 28.), Magyar Országos Levéltár, Budapest.

Szűcs László (szerk., jegyz., bev.) 2003. Nagy Ferenc első kormányának minisztertanácsi jegyzőkönyvei 1946. július 26. – 1946. november 15. B. kötet (Magyar Országos Levéltár kiadványai II. Forráskiadványok 38.), Magyar Országos Levéltár, Budapest

Tasiné Csúcs Ildikó 2015. A három pont titka: Egy hiányos mondat analízise, Szeged 27/10, 41–45.

Tasiné Csúcs Ildikó 2016. Szent-Györgyi Albert embermentő levelei, Magyar Nemzet 79/184, 27.

Tasiné Csúcs Ildikó 2017. „…amikor bajban voltam, ő igaz barátnak bizonyult.” – Szent-Györgyi Albert humanitárius tevékenysége, Magyar Tudomány 178/4, 469–476.

Tasiné Csúcs Ildikó – Kovács Nikolett Alexandra, Tasi Domonkos Attila 2018. Mit tudunk Ráth Istvánról, Szent-Györgyi Albert tőkés támogatójáról? Móra Ferenc Múzeum Évkönyve, Új folyam 5, 119–124.

Tasiné Csúcs Ildikó – Tasi Domonkos Attila 2016. Egy tragikus tévedés és következményei: A szocialista cenzúra kihúzásai Szent-Györgyi Albert önéletrajzi írásaiból, Szeged 28/1, 42–48.

Tilkovszky Lóránt 1975a. Az Akadémia nemzetközi kapcsolatai a két világháború között, In: A Magyar Tudományos Akadémia másfél évszázada, 1825–1975. VI. fejezet (Főszerk. Pach Zsigmond Pál), Akadémiai Kiadó, Budapest, 290–296.

Tilkovszky Lóránt 1975b. A Magyar Tudományos Akadémia a felszabadulás után 1945–1948, In: A Magyar Tudományos Akadémia másfél évszázada, 1825–1975. VII. fejezet (Főszerk. Pach Zsigmond Pál), Akadémiai Kiadó, Budapest, 349–360.

Ujváry Gábor 2012. Klebelsberg kulturális külpolitikája, Rubicon 9–10, 15–22.

Ujváry Gábor 2014. „Egy európai formátumú államférfi” Klebelsberg Kuno (1875–1932), Kronosz Kiadó − Magyar Történelmi Társulat, Pécs – Budapest.

Ujváry Gábor 2019. Hóman Bálint és népbírósági pere. Ráció Kiadó – Városi Levéltár és Kutatóintézet, Budapest–Székesfehérvár, 11–108.

Ungváry Krisztián 2010. Magyarország a második világháborúban [Magyarország története 19., főszerk. Romsics Ignác], Kossuth Kiadó.

Ungváry Krisztián 2016. Távoli hazafi, Magyar Nemzet, június 25., 26–27.

Vajda Tamás 2014. A C-vitamin felfedezésének hatása a paprikaiparra, a dél-alföldi gazdaságra. In: Szegedi Egyetemi Tudástár 1. Szent-Györgyi szellemi öröksége, Szegedi Egyetemi Kiadó, Szeged, 119–155.

Vavilov, Sz. L. 1950. A Tudományos Akadémia szerepe a hazai tudomány fejlődésében. In: A tudományok története a Szovjetunióban. Akadémiai Kiadó, Budapest, 33–48.

Vonyó József 2011. A Nemzeti Egység Pártja és a választások In: „…nem leleplezni, hanem megismerni és megérteni” (Romsics Ignác) Tanulmányok a 60 éves Romsics Ignác tiszteletére, Líceum Kiadó, Eger, 296–308.

Vincze János 2018. Emlékezünk orvosainkra 43, NDP Kiadó, Budapest.

Wisinger István 2016. A Nobel-díjas kém, Athenaeum Kiadó, Budapest.

Zombori István 1983. Szent-Györgyi Albert politikai tevékenysége, In: Múzeumi kutatások Csongrád megyében: a Csongrád megyei múzeumok igazgatósága 1981 októberében tartott tudományos ülésszakán elhangzott előadások, szerk. Juhász Antal, Csongrád megyei Múzeumok Igazgatósága, Szeged, 123–129.

Köszönetnyilvánítás

Szeretném őszinte köszönetemet és hálámat kifejezni az egri Eszterházy Károly Egyetem Történelemtudományi Doktori Iskolájának, hogy lehetővé tette számomra azon doktori értekezés megírását, amelyből ez a könyv született. Kiemelten szeretném megköszönni témavezetőm, dr. Romsics Ignác akadémikus, egyetemi tanár úrnak (EKE), hogy pótolhatatlan és kiemelkedő szaktudásával, fáradságot nem kímélő munkával és türelmes irányításával állandóan segítségemre volt. Külön köszönöm, hogy e könyv megírására buzdított és ehhez minden segítséget meg is adott.

Kutatásaim kezdő lépéseiért dr. Pál József DSc egyetemi tanár úrnak (SZTE) szeretnék köszönetet mondani, aki felhívta a figyelmemet a kutatási témára, és további munkámat is folyamatosan figyelemmel kísérte. Hasonló tisztelettel és hálával köszönöm dr. habil. Marjanucz László tanár úrnak (SZTE), hogy lankadatlan biztatásával és széles látókörű szakmai tudásával segítette a munkámat.

Köszönöm minden kedves levéltári dolgozónak, hogy szakszerű segítségnyújtásukkal lehetővé tették kutatásaimat. Külön köszönetemet szeretném kifejezni dr. Gyarmati György CSc igazgató úrnak azért, hogy az Állambiztonsági Szolgálatok Történeti Levéltára kiemelten segítette munkámat. Külön köszönöm a HM Hadtörténeti Intézet és Múzeum Hadtörténelmi Levéltára budapesti és bécsi kirendeltségén dolgozó kollégáknak, hogy precíz, nagy szaktudású munkájukkal segítettek Szent-Györgyi Albert katonai múltjának feltárásában. Így Számvéber Norbert százados úrnak és munkatársainak Budapesten, valamint Bécsben Domonkos György és Lenkefi Ferenc főtanácsos uraknak, akik önzetlen segítségükkel és tudásuk legjavával támogatták munkámat. Külön szeretném őszinte hálámat kifejezni Szakály Sándor DSc professzor úrnak, hogy pótolhatatlan tudásával segített eligazodni a két világháború közötti katonai nyilvántartásokban.

Munkám nem jelenhetett volna meg a Magyar Tudományos Akadémia Könyv- és Folyóirat-kiadó Bizottságának támogatása nélkül. Köszönöm a tudományos osztály támogatását és a könyvkiadó-bizottság titkárának, Véber János úrnak a segítőkész együttműködést a pályáztatás során. Kimondhatatlan hálával tartozom az MTA elnökének, Freund Tamás akadémikus úrnak, hogy a kiadáshoz rendelkezésre álló összeget a saját keretéből kiegészítette.

A szerző

Kedves Olvasó!
Köszönjük, hogy kínálatunkból választott olvasnivalót! Újabb kiadványainkról, akcióinkról a typotex.hu és a facebook.com/typotexkiado oldalakon értesülhet.

ISBN 978 963 493 231 4

Felhasznált betűtípusok:
Noto Serif – SIL Open Font License
Open Sans – Apache License 2.0

www.interkonyv.hu