Horváth Andrea

Az asztrológia kézikönyve

Bioenergetic Kiadó

Horváth Andrea

Az asztrológia kézikönyve

Budapest, 2025

Horváth Andrea: Az asztrológia kézikönyve

Alapkiadás: Vagabund Kiadó, Budapest, 2017

© Horváth Andrea, 2025

© Bioenergetic Kiadó Kft., 2025

Kiadja a Bioenergetic Kiadó Kft.

Felelős kiadó: Schneider Gábor

ISBN 978-963-291-714-6

Főszerkesztő: Kajtár-Schneider Krisztina

Borító: Gál Miklós

Minden jog fenntartva.

Tartalom

I. fejezet: Az asztrológia alapjai

Mit „tud” egy horoszkóp?

Az analógiák tana

Az analógiák összeolvasása

II. fejezet: A horoszkóp értékelése

A ráhangolódás

A jellem kiolvasása a horoszkópból

A sors a horoszkópban

Az aktiválódások

A tranzitok

A szolár horoszkóp

A progressziós horoszkóp

Egyéb asztrológiai módszerek

III. fejezet: Betegséghajlamok a horoszkópban

Mire hajlamosítanak a jegyek?

Égitestek és egészség

IV. fejezet: A szinasztria

Az emberi kapcsolatok asztrológiája

VÉGSZÓ

I. fejezet
Az asztrológia alapjai

Mit „tud” egy horoszkóp?

Ön, aki megvette ezt a könyvet, bizonyára már jól tudja, hogy az, amit horoszkópnak nevezünk, nem azonos azzal a játékos asztrológiával, amit az újságokban olvashatunk.

Egyeseknek akár már készítettek is a születésének pontos ideje alapján, személyre szabott horoszkópot, amely első látásra egy furcsa kördiagram, tele misztikus, „hókusz-pókusz” ábrákkal.

Nos, ez a könyv épp abban szeretne segíteni, hogy Ön rájöjjön, hogy az asztrológia valójában nem egy titokzatos tudomány, és kis tanulással bárki el tud igazodni azon a bizonyos kör alakú ábrán.

Gondoljon csak bele, milyen nagyszerű kaland lesz, ha mélyebb önismeretre tehet szert, jobban megismeri mások lelkének rejtett rugóit, meg tudja állapítani, hogy melyik időszak milyen cselekvésre, minek az elindítására lesz jó, vagy mikor kell kicsit óvatosabbnak lenni.

Az asztrológia épp olyan empirikus tudomány, mint bármi más, ami az emberiség sok ezer éves megfigyelésén alapszik.

Már az ókori Babilonban, a Tigris és Eufrátesz völgyében találtak olyan ékírásos táblákat, amelyek arról szóltak, hogy például a Halak csillagkép bizonyos állásakor a halak kevesebb ikrát adtak, vagy a Mérleg ilyen vagy olyan helyzete kedvező a gabonatermésre.

A régi korok emberi már időszámításunk előtt az első évezredben tudták, hogy a Nap évről évre ugyanazok az állócsillagok előtt vonul el, s hogy akik ugyanakkor és ugyanazon a földrajzi helyen születtek, sok szempontból hasonlítanak egymáshoz. A tapasztalataik szerint ők alakították ki az ekliptika (vagyis a Napnak az égbolton leírt pályája) mentén azt a 12 szakaszt, amit ma 12 állatövi jegynek ismerünk.

Valahogy az előbbi ábrán látható módon képzelhetjük el a zodiákusok jegyeiben lévő állócsillagokat összekötő képzeletbeli vonalak révén létrejött ábrákat, amelyek mentén a Nap a Földről nézve látszólagos mozgását végzi.

Kevesen tudják, hogy az ókori Görögországból származik az első személyes horoszkóp, hiszen korábban inkább csak országok, városok ügyeire vonatkozó „jóslatokért” faggatták a csillagokat. Sok-sok ezer éven át megfigyelték, hogy például ha valakinek a születésekor a Nap az Oroszlán csillagképében látszik ragyogni (amire a köznyelv azt mondja, hogy az illető Oroszlán-szülött), akkor az illető magabiztosabb, határozottabb – ha a Hold a Rák csillagképe előtt látszik, akkor a személy ragaszkodóbb, odaadóbb, ha pedig tegyük fel, a Merkúr az Ikrek csillagképében látható a születés idejében, akkor az illető gyorsabb gondolkodású.

Ezzel már egy kis részét a válasznak majdnem meg is adtam, arra vonatkozóan, hogy mit ábrázol egy „valódi” horoszkóp, és ez mennyivel több, mint csupán a Nap havi helyzetét meghatározó csillagjegy (amit többé-kevésbé mindenki tud magáról).

Amit horoszkópnak nevezünk (vagyis az a bizonyos, kör alakú ábra, tele misztikus, hókuszpókusz rajzokkal), nem más, mint a csillagos égboltozat valós térképe, egy adott időpontban, és egy konkrét földrajzi hely felett.

Nézzük csak meg az alábbi két képet!

Az első egy horoszkópábra, a második annak stilizált változata, a vizuálisan gondolkodók számára. Az utóbbin szemléletesebben látszik a kör közepén a Föld, az ábra szélén pedig a 12 állatövi jegy, ahonnan a Napot és a Naprendszerünk égitesteit láthatjuk.(Természetesen tudjuk, hogy valójában a Föld és a többi bolygó kering a Nap körül, de éppen e keringés eredményeképp látjuk ezeket a Földről tekintve a külső körön elhelyezkedő különböző állatövi jegyekben.)

Tehát az ekliptika, vagyis a Nap látszólagos pályasíkjának (külső kör!) egy-egy darabja az a 12 állatövi jegy, amelyekben láthatjuk a Napot és a bolygókat.

(A 12 jegyről, természetesen a jelölésekkel együtt, még ebben a fejezetben lesz részletesebben szó.)

Mivel a kör 360 fokból áll, minden egyes jegy 30 fokot tartalmaz, amelyeket az óramutató járásával ellentétes irányban számolunk.

Az első ábrán (tehát a valóságos horoszkóp ábráján) láthatjuk az állatövi jegyek előtt a Nap, a Hold és a bolygók jelzéseit, méghozzá úgy, hogy melléjük van írva, az adott jegy hányadik fokán állnak.

(Így például az adott horoszkópban a kör alakzatban egy ponttal jelölt Nap az Oroszlán jegyének 12. fokán állt, a félkörrel jelzett Hold a Skorpió 18. fokán, stb.)

(Az égitestekkel a jelölésekkel együtt szintén még ebben a fejezetben fogunk foglalkozni.)

Az élelmes eszű kezdő most persze bizonyára felteszi a kérdést, hogy miért csak 10-12 égitest jelét láthatjuk az ábrán, vagyis miért csak a Nap, a Hold és a Naprendszer bolygóit látjuk berajzolva a horoszkóp ábráján, amikor ha felnézünk a csillagos égboltozatra, ott ezernyi csillag és égitest ragyog?

Nos, azért, mert azok valójában nagyon távol vannak (bár a modern karmaasztrológia foglalkozik ezek közül jó párnak a hatásaival – de erre ebben a kezdőknek szóló könyvben a terjedelem hiányában nem tudunk kitérni.)

Egyelőre tehát elégedjünk meg azzal, ha megtanuljuk a 12 jegy, majd a Nap, a Hold és a Naprendszer bolygóinak analógiáit, és máris látni fogjuk, hogy – azon kívül, hogy megállapíthatjuk, hogy valaki például az Oroszlán havában született, tehát kicsit büszkébb, magabiztosabb a többi embernél – mennyi más érdekes adalékkal, tulajdonsággal, hajlammal bővül majd a jellemrajza, s milyen sok minden színezi át azt.

Bár ennek részletezése még előttünk áll, de „kedvcsinálónak” hadd áruljam el, hogy jobban megértsük, hogy mi minden olvasható ki ebből a kör alakú térképábrából, amit horoszkópnak hívunk, például a Hold szimbolizálja az ösztönéletet, a Vénusz a szeretetadás és kapcsolatteremtő képességet, a Merkúr az érdeklődést, mentalitást és a kommunikációt, stb.

Mindezek a dolgok, persze, egészen másképp nyilvánulnak meg annál, akinek ez vagy az élénk Ikrek, a szenvedélyes Skorpió vagy a szelíd Halak jegyében van.

Most azonban még haladjunk egy kicsit tovább, hogy minél többet megértsünk, hogy mi mindent képes még mutatni ez az ábra.

A horoszkóp rajzának a bal oldalán olvashatunk egy „Asc” feliratot, ami aszcendenst jelent.

Ez a születés pillanatában, a keleti égbolton felkelni látszó jegyet jelenti (ami a mellékelt példahoroszkópban éppenséggel a Nyilas).

Felnőtt ember horoszkópjában ez éppen olyan fontos jellem-meghatározó, mint a már-már közhelyként ismert, a Nap havi jegyének átvonulását jelző állatövi jegy. A Föld forgása következtében ez a bizonyos aszcendens jegy úgy egy-két óránként változik, tehát (többek között!) ezért is nagyon fontos tudnunk egy pontos, személyes horoszkóp elkészítésekor, hogy az illető hány órakor született.

(Míg a Nap hónap szerinti jegye inkább a belső énünket szimbolizálja, addig emez az aszcendens jegye inkább a külvilág felé mutatott arcunkat.)

Ne lepődjön meg senki, hogy a keleten felkelő jegyről beszélünk, és ezt az ábra bal oldalán látjuk, holott a földrajzban jól megtanultuk, hogy a térképen balra nyugat található, gondoljunk csak arra, hogy ez az égbolt térképvázlata, tehát a rajzon mindennek pont fordítva kell lennie, mint a földi térképábrákon, a nyugat és kelet vonatkozásában.

Ezzel szemben, jobb oldalon egy „Desc” feliratot találunk, ez deszcendenst jelent, ami az égbolt pillanatnyi „legnyugatibb pontja”. (A példaként mellékelt horoszkópon ez az Ikrek csillagképe volt.)

Felül az MC felirat az égbolt pillanatnyi legmagasabb pontja. (Az adott ábrán ez a Szűz csillagképe.)

Ha például valaki pontban délben született, akkor a horoszkópjában épp ezen az MC ponton fog állni a Nap a horoszkópjának az ábrájában.

Végül legalul az IC az égbolt legmélyebb pontját mutatja (az ábrán ez a Halak csillagképének utolsó pár fokán látható).

Ha valaki pontba éjfélkor született, akkor épp ezen az IC tengelyen áll a horoszkópjában a Nap.

Ha ezt megértettük, el is érkeztünk egy újabb nagyon fontos fogalomhoz, hogy teljességében megértsük, mi mindent ábrázol a horoszkóp ábrája.

A legbelső körön az aszcendenstől kezdve 12 számot láthatunk.

Nos, az asztrológiai hagyomány az éggömböt 12 képzeletbeli gömbcikkre osztotta, amely nem más, mint a 12 úgynevezett horoszkópház. (Míg a 12 állatövi jegy valóban látható az égbolton, ezek egyfajta képzeletbeli határvonalak, éppen úgy, mint ahogyan az országhatárok is emberi megállapodás eredményeiként láthatóak a térképeken.)

Az első ház kezdete (vagyis ahogyan szaknyelven mondjuk: „csúcsa”) mindig az aszcendens, a negyedik ház csúcsa mindig az IC, a hetediké a deszcendens, a tizediké az MC.

Mind a 12 horoszkópház (a továbbiakban röviden: házak) egy-egy életterületet szimbolizál.

Hogy melyik mit, azt szintén a következőkben fogjuk részletezni, de csak hogy egy példát említsek, a 10 ház fémjelzi a tervek, célok, hivatás életterületét. Ha valaki horoszkópjában ebben sok égitest látható, már első ránézésre tudhatjuk, hogy az illető életében nagyon is fontos helyet foglal el a hivatás.

Hogy ez persze az életút során miként fog megvalósulni, azt az adott bolygók jelképisége határozza meg majd. Tegyük fel, hogy valakinél az erőt, energiát jelképező Mars áll itt. Nagyon is valószínű, hogy az illető energikusan, aktívan tör a hivatási céljai irányába.

(Mindezt persze most nagyon leegyszerűsítettem, mert a tapasztalatom szerint sok kezdő asztrológiai tanfolyam azért nem sikeres, mert a hallgatókat nem ilyen módon, lépésről lépésre vezetik be a horoszkóp „titkaiba”. Előbb kezdik el megtanítani az analógiákat, magyarázzák el, hogy például milyen jellemvonásokkal képes átszínezni a 12 különböző jegy a személyiségünket, ismertetik a bolygók hatásait, és csak utána domborítják ki, hogy mindez hogyan és miként olvasható ki a horoszkóp nevű, pillanatnyi égbolttérképről.)

Én szeretem, ha a kezdők egy amolyan „aha” élménnyel fognak bele a tanulásba, és ha (bár még nem tudják értelmezni a horoszkóp ábráját) az elején megértik, hogy az „miről is szól”, mit ábrázol, és azt hogyan.

Még egy utolsó alapfogalom maradt hátra, hogy teljes egészében áttekintsünk az ábrán, amit ennek a könyvnek a végén már értelmezni is fogunk, és az a fényszögek tana.

A bolygók ugyanis a csillagos égboltozaton bizonyos távolságokra vannak egymástól, és ezek nagyon is meghatározzák, hogyan „működnek” majd a horoszkópban.

Ha ránézünk az ábrára, láthatjuk, hogy az apró jelekkel rajzolt égitestek – amelyek mellett a számok jelzik, hogy melyik jegy hányadik fokán állnak – némelyike vonalakkal van összekötve.

A gyakorló asztrológusok ezeket piros vagy zöld színekkel szokták berajzolni. A piros jelenti a nehezebb fényszögeket, ami a két egymást összekötő bolygópár működését nehézkessé teszi, a zöld azt, hogy a hatás a lehető legkönnyebben fog mind a jellemben, mind a sorsban megnyilvánulni.

(Bár ezzel részletesebben majd szintén a könyv későbbi fejezeteiben fogunk foglalkozni, de az áttekinthetőség kedvéért hadd említsem meg, hogy az úgynevezett fő fényszögek közül például a 60 és a 120 fokos távolság az, amit az asztrológiai hagyomány kifejezetten kedvezőnek tekint, a 90 fokos pedig ami nehézségeket okoz.)

Ne higgye senki, hogy ezeket nagyon bonyolult lenne az ábrából kiszámolni, szögmérők vagy távcsőövek kellenének hozzájuk. Mint említettem már, minden egyes jegy 30-30 fokból áll.

Ön akár hagyományos, kézi módszerrel fog horoszkópot ábrázolni, akár számítógépes programot használ, a bolygók mellé fel lesz tüntetve, hogy az adott jegy hányadik fokán áll. (A számítógépes programok többsége egyébként már automatikusan be is rajzolja a fényszögeket. Ám amikor még én tanultam asztrológiát, a számítógépre még szavunk sem volt. Vonalzóval, színes filctollakkal kellett berajzolgassuk ezeket.)

A példahoroszkópon a Merkúr a Szűz jegyének a 9 fokán áll. A tőle három jegynyi távolságban (tehát 3-szor 30 fokra) lévő Nyilas 9 fokán álló Uránusz pontosan 90 fokra van tőle, a két bolygó tehát bezár egymással egy 90 fokos, negatív fényszöget.

Ha azonban a két jegynyire, vagyis 60 foknyira távol levő Skorpió 9 fokán lenne ez az Uránusz, akkor 60 fokra lennének egymástól.

A bolygók kedvező vagy nehezebb működéséről ezenkívül az is sokat elárul majd, ha megtanuljuk, hogy bizonyos égitestek és bolygók bizonyos jegyekben különösen kedvező, vagy épp kedvezőtlen helyzetben vannak. Minden egyes jegynek van egy úgynevezett uralkodó bolygója, amely jegyben az adott égitest a lehető legjobb hatásait nyújtja, mint ahogyan mi, emberek is a saját otthonunkban tudjuk a lehető legjobbat kihozni magunkból.

(Amikor rövidesen áttekintünk majd a jegyek és a bolygók analógiáin, szándékosan úgy állítottam össze ezt a könyvet, hogy minden állatövi jegy ismertetése után fogom a benne uralkodó bolygót megtanítani, hogy ezek minél előbb és jobban rögzüljenek a tudatunkban.)

Hogy az égitestek a saját jegyükön kívül még mely jegyekben működnek különösen jól, illetve hol akadályozott az energiájuk, azt később, ebben a könyvben egy táblázatban is megmutatom (amit jómagam például kezdő asztrológus koromban kitettem magam elé az asztalra, amikor értékeltem egy-egy horoszkópot).

Most jutottam el odáig az írásban, hogy szeretném látni az olvasóim arcát. Vajon az „aha” élményt látnám-e rajta, vagy sok-sok homlokráncolást? Remélem, inkább együtt mind a kettőt.

Bízom benne, hogy a fenti néhány oldal azokkal is megértette, hogy miről „szól” egy horoszkóp, akik még életükben nem hallottak róla, és legfeljebb csak annyit tudtak róla, amennyit a magazin-horoszkópokban olvastak. Ám egyben szembesültek azzal is, hogy valójában nagyon sok mindent kell megtanulni, rengeteg apró részletre figyelni, hogy majd valóban értékelni is tudjuk a horoszkópokat, és annak alapján részletes jellemrajzot készíteni, kiolvasni a sors lehetséges tendenciáit.

Nagyon fontos megjegyeznem már itt, a kezdet kezdetén, hogy (ahogyan a mintahoroszkóp ábráján is látjuk) a bolygók egyszerre vannak jelen a különböző állatövi jegyekben és a horoszkópházakban. Az értékelésénél figyelnünk kell majd rá, hogy az első mindig inkább a jellemre, az egyéniségre ad majd utalást, az utóbbi pedig inkább a sors tendenciáinak meghatározásánál segít. Persze, a kettő nagyon is összefügg egymással, hisz több mint húszéves asztrológusi pályámon szinte naponta szembesülök azzal az alapigazsággal, hogy bizonyos jellemek bizonyos sorsokat vonzanak. Fogalmazzunk tehát úgy, hogy amíg a bolygók az egyes jegyekben inkább a hogyanra adnak választ, a házakban pedig az „ez mely életterületen fog a leginkább megvalósulni” kérdésre felelnek.

Maradjunk a már idézett példánál, a Mars bolygónál, ami tegyük fel, hogy a hivatásért felelős 10 házban, a jegyek szerint pedig a Kosban áll. Mivel a Kosban saját jegyében van (ahol a legjobb hatásait tudja kifejteni), ez arra utal, hogy az illető egy pozitív, energikus lendülettel küzd a hivatásában, ami akkor még erősebb és jobb hatás, ha netán egy kedvező fényszöget is kap egy másik bolygótól.

Ha azonban egy más példával élve ugyanez a jelzés az otthonért „felelős” négyes házban lenne, akkor az illető ugyanezt a hatalmas energiát és lendületet inkább az otthon területén tudná megvalósítani.

A horoszkópfejtés egésze nem más, mint az analógiák összeolvasása. Így tehát értelmezzük úgy, hogy a Mars bolygó szimbolizálja a bennünk szunnyadó tetterőt, akaratot. Ez bennünk olyan módon fog megnyilvánulni, hogy milyen jegyben és milyen fényszögekkel állt a horoszkópunkban (vagyis a születésünk égboltozatán.) Egy tüzes jegyben (amelyekről rövidesen szó lesz) értelemszerűen hevesebben, akaratosabban fog megnyilvánulni, mint egy gyakorlatiasabb földies vagy békésebb vizes jegyben. Ha kedvező fényszöget vagy fényszögeket kap, a legjobbat tudja kihozni ebből a belső energiából, ha azonban negatív fényszöget vagy fényszögeket kap más bolygóktól, akkor ugyanaz az energia sérülten nyilvánul meg (a Mars bolygó esetében akár agresszivitást vagy túlzott türelmetlenséget is okozhat). Ám hogy ez mely életterületen nyilvánul meg a leginkább, arra válaszol az, hogy melyik horoszkópházban van.

Nagyon lényeges az is, hogy a horoszkóp akár a jellem, akár a sors vonatkozásában mindig inkább csak tendenciát tud mutatni, soha nem teljes konkrétumokat. (Később, e könyv közepe táján saját magunk is meg fogjuk tapasztalni, hogy egy-egy, a horoszkópban látott jelzés milyen sokféleképpen valósulhat meg, ugyanaz az esetleges bolygóállás mennyiféle tulajdonságot vagy épp sorseseményt hozhat.)

Emlékszem, amikor jómagam elsős asztrológus hallgató voltam az akkori Kőrösi Csoma Sándor Buddhista Intézetben (mai nevén a Baktay Intézetben). Ez még jócskán a rendszerváltás előtt volt. A velem egykorú, idősebb korosztály talán még emlékszik, hogy abban az időben mennyire tabutéma volt az ilyesmivel foglalkozni, nem volt szakirodalom, a rendszer üldözte az emilyen okkult tanokat. Gyűrött fénymásolatokból tanultunk, szamizdatokat adtunk kézről kézre.

Jól emlékszem arra is, amikor a kezembe vettem az első horoszkópomat. Körülbelül annyit tudtam róla, mint az a kedves kezdő olvasó, aki korábban sosem foglalkozott asztrológiával, és idáig jutott el e könyv olvasásában. Várakozó kíváncsisággal fürkésztem a kör alakú rajzot: vajon mi mindent tudhat a készítője rólam? És vajon én mi mindent fogok belőle saját magamról megtudni…?

Remélem, a kezdő olvasóim is ugyanezzel az örömteli, kíváncsi várakozással fognak neki a további oldalaknak.

Már maga a „felvételi” is különös és varázslatos volt!

John professzor úr, az idős buddhista paptanárunk, akinél szerencsém volt elkezdeni az első évfolyamot, a kevés számú jelentkezőtől megkérdezte, hogy mikor születtek, elkészítette a horoszkópjainkat, és annak alapján döntött, hogy a jelentkező méltó lesz-e vagy sem a megszerzett tudásra.

Néztem-néztem az előttem fekvő kör alakú rajzot, és azon járt az eszem: vajon ebből mi mutathatja, hogy jó asztrológus leszek? Vagy azt, hogy mások hasznára fordítom majd a megszerzett tudásomat?

Voltak olyan iskolatársaim, akik többet vártak a „kör alakú ábrától”, azt hitték, hogy majd a jövő teljes konkrétumként kiolvasható belőle. Ők korán lemorzsolódtak.

Volt olyan is, aki ugyan épp azt kapta, amit várt, de túl soknak vélte a tanulnivalókat, rájött, hogy túl sok apróságra kell majd odafigyelni, és ezért nem végezték el a négy évfolyamot.

Remélem, Ön, aki épp itt tart most az olvasásban, nem tartozik majd ezek közé.

Ám mielőtt belefognánk abban a „sok apróságba”, azok kedvéért, akik most tartanak ott, hogy várakozó kíváncsisággal nézik a kör alakú ábrát, azt kérdezvén, hogy vajon mit értek az alatt, hogy a jellemről csak hajlamosító tényezőket láthatunk, a sorsról pedig lehetséges irányokat, tendenciákat, ami sokféleképpen megvalósulhat, hadd mondjak néhány nagyon leegyszerűsített példát, hogy mindez érthetőbbé váljon.

Tegyük fel, hogy valakinek a horoszkópjában nagyon sok a pozitív hatású, jótékony bolygó – hogy egy bolygó egy-egy horoszkópon belül mitől jótékony és mitől nem, azt később tanulni fogjuk – tartózkodik az Ikrek csillagképében. Így ez a személy születésekor nagyon sok kíváncsiságot, nyitottságot, kommunikatív, s egyben irodalmi hajlamot hoz magával. De esetleg olyan családba születik (szegénység, primitívség, nyomor), ahol egész életében, ezekből a hajlamokból semmit nem tud majd használni – talán olyan „lapokat” oszt neki a sors, hogy még írni-olvasni sem tanul meg. Hiába volt meg a hajlama, amivel esetleg ha egy másik, jobb körülmények között élő családba születik, tudós vagy író is lehetett volna.

Vagy fordítva. Tegyük fel, hogy valakinek a horoszkópjában megtalálható az agresszív hajlamokra utaló, negatív Mars-hatás. Ezt az agresszivitást nagymértékben csökkenteni lehet jó neveléssel, szeretettel. Ennek segítségével kifejlődhet benne az a pozitív szabad akarat, amivel később saját maga is kordában tarthatja olykor talán mégis előtörő indulatait.

Látni fogjuk, hogy miképp olvasható ki egy horoszkópból, hogy valakire egy adott életterületen alapvetően mi vár, várható-e szerencse vagy siker. De ez is inkább tendenciaként, mintegy iránytűként értékelendő, ami nem feltétlenül elkötelezettséget jelez, hanem csak annyit, hogy hol nyújt számunkra az élet több szerencsét, segítséget, s hol hátráltat, akadályoz.

Én úgy érzem, igen nagy adomány, ha valaki ilyen iránytűvel rendelkezik. Sok szülő, ha időben megtudná, hogy gyermekének nagy hajlama lesz íráshoz, az irodalomhoz, talán nem tenné félig tönkre a gyereke életét azzal, hogy már óvodáskorától kezdve gyötörné balettórákkal, hanem inkább mesekönyvet venne számára.

Nézzünk más jellegű példákat, hogy teljesen világosan láthassuk ezt a hajlamot, illetve tendenciakérdést az asztrológiában.

Praxisom során rengeteg olyan horoszkópmegrendelést kaptam, amikor a megrendelő azt kérdezte: „Nyerek-e a lottón? Mennyit?”

Sőt, volt egy olyan idős hölgymegrendelőm, aki szintén félévente keserített leveleivel, hogy mikorra várhatja már a lottóötöst.

Nos, ilyen konkrétumokat a horoszkóp nem tud megmondani! Mutatja, hogy ennek vagy annak a személynek alapvetően sikeres „keze” van-e a szerencsejátékokban, esetleg született peches-e, illetve életének mely időszaka különösen kedvező az anyagi jellegű dolgokra.

Van, amikor már ez is nagy segítség. Hiszen ha tudjuk egy adott életterületről, hogy ott több lehetőségünk adatik, nyilvánvaló, hogy inkább ott próbálkozunk, mint ahol csupán rögös út és kudarc vár ránk. Ha tudjuk egy bizonyos időszakról, hogy inkább az anyagi javak gyarapításához kedvező, akkor ezt az időszakot célszerűbb felhasználni minden ilyen jellegű tevékenységhez. Mint ahogy egy anyagilag nagyon kedvezőtlennek tűnő időszakban nem célszerű új vállalkozásba fogni.

Ebből a szempontból a horoszkópot kicsit a barométerhez hasonlítom. Nem ő okozza az időjárást, csupán mutatja azt. Mutatja, hogy készüljünk fel egy jókora viharra, de hogy azt a vihart el tudjuk-e kerülni azzal, hogy esetleg otthon maradunk s talán csökkenthetjük rossz hatását, ha esernyőt viszünk – az már rajtunk, a mi szabad akaratunkon múlik.

Az analógiák tana

Mivel nagyon nagy vonalakban már tudjuk, hogy „mit tud” egy horoszkóp, valójában miről is szól az a bizonyos, kör alakú ábra, belekezdhetünk a valódi tanulásba.

A következőkben azonban, mielőtt részletesen megtanulnánk az állatövi jegyek, az égitestek és a horoszkópházak analógiát, a későbbi könnyebb analógiaolvasás érdekében ismerjük meg azt a tényt, hogy az asztrológiai hagyomány az állatövi jegyeket és a horoszkópházakat bizonyos közös tulajdonságok alapján csoportokra osztotta.

Ezek közül a legegyszerűbb felosztás az úgynevezett pozitív („férfias”) és a negatív („nőies”) jegyek, ami alatt azt értünk, hogy a Kostól (az első állatövi jegytől) számítva minden első jegy (tehát a Kos, az Ikrek, az Oroszlán, a Mérleg, a Nyilas, a Vízöntő) pozitív, vagyis kicsit lendületesebb, inkább cselekvésre hajlamos jegyek, míg minden második jegy (vagyis a Bika, a Rák, a Szűz, a Skorpió, a Bak és a Halak) negatív, inkább a dolgok megóvására, sok szempontból az első csoport tagjaihoz képest passzívabb jegyek.

A teljesen kezdők kedvéért nagyon fontos megjegyeznem (mert tudom, hogy nagyon sokak számára, akik életükben először szeretnének asztrológiával foglalkozni, fel szokott merülni kérdésként): az állatövi jegyek mindig ugyanabban a sorrendben követik egymást az égboltozaton. A Föld forgása miatt látjuk azonban ezeket más és más horoszkópházakban, hiszen a házak felosztását minden esetben – az előzőekben leírtak értelmében – az aszcendens, vagyis az adott pillanatban a „legkeletibb” jegytől kezdjük el. Míg a jegyek mindig 30-30 fokból állnak, a házak olykor kisebbek vagy nagyobbak is lehetnek, nem egyforma nagyságúak.

Tehát az egyes ház mindig az az állatövi jegy lesz, amelyik keleten a születés pillanatában felkelni látszik, a négyes ház csúcsa (kezdete), vagyis az a bizonyos IC pont a horoszkópban mindig az a jegy, amelyik a legmélyebben van az adott pillanatban a horizonton, az a bizonyos MC (vagyis a 10. ház csúcsa) pedig az a jegy, amelyik az égbolt legmagasabb pontján áll az adott pillanatban, vagyis a horoszkópban.

A házakat (amelyekről már tudjuk, hogy az égbolt képzeletbeli felosztásán alapulnak) úgy képzeljük el, mint valami állandó jelenlévő határvonalat, amelyekben az állatövi jegyek (és az égitestek) a Föld keringése révén mozognak. Meglehet, hogy egy napon reggel 10 órakor a Kos 12 foka volt például az adott pillanatra a legkeletebbre fekvő jegy (így tehát az aszcendens a Kos), ez az egyes ház csúcsa, itt kezdődik a házak sorrendje – ám mondjuk egy óra múlva már esetleg a Bika 2 foka lesz felkelőben. Ezért is nagyon fontos tudnunk annak a személynek a pontos születési idejét. Akinek horoszkópot készítünk, hiszen egy egészen más csillagos égbolt térképet (vagyis horoszkópot) kapunk az első és a második esetben. Persze nemcsak az aszcendens lesz más, hanem a többi házba is más és más állatövi jegyek és égitestek fognak kerülni.

Mivel a jegyek mindig 30 fokot ölelnek fel, a házak mérete pedig különböző lehet, a legtöbbször egy házba akár két jegy is kerül. Ez ne zavarjon meg senkit, és itt egyelőre inkább csak az érdekesség kedvéért jegyezném meg, hogy ebben az esetben mindig az adott házba kerülő első jegy (vagyis az a bizonyos említett házcsúcs) lesz majd az értékelésnél a fontosabb.

Nos tehát, az előbb leírt, legegyszerűbb (pozitív és negatív, vagyis „férfias és nőies) csoportosítása után a jegyeknek (és a velük analógiában lévő házaknak) ismertebb (és talán fontosabb) felosztása az, amikor a 12 jegyet az elemek, illetve az úgynevezett minőség szerint osztjuk két csoportba.

(Egyelőre valószínű, kicsit ijesztően sok tanulnivalót jelent és talán szükségtelennek is tűnik megtanulnunk az alábbi csoportosítást, de majd a későbbiekben, amikor a jegyek esetében a jellemre való hajlamokat, a házak esetében pedig a sors tendenciáit fogjuk egy-egy horoszkóp alapján vizsgálni, tapasztalni fogjuk, hogy szükség lesz rá.)

Az elemek szerinti felosztás szerint a 12 állatövi jegynek négy csoportját különböztetjük meg.

Ezek:

- A tűz elem csoportjában tartozik a Kos, az Oroszlán és a Nyilas, tehát az állatöv első, az ötödik és a kilencedik jegye. (Az égbolton ezek pont 120-120 fokos szöget zárnak be egymással, amelyet könnyen ellenőrizhetünk a példahoroszkóp ábráján, hogy ezzel is gyakoroljuk a fokokban való eligazodást.)

- Közös tulajdonságuk a hatalmas energia, lendület, erős életösztön, hevesség, vitalitás. Nagyon temperamentumosak. A házak vonatkozásában a tűz elemnek értelemszerűen az első, az ötödik és a kilencedik ház felel meg, amelyeket közös néven az élet házainak hívunk, bármelyik jegy is kerül beléjük az adott horoszkópban.

- A föld elem csoportjába tartozik a Bika, a Szűz és a Bak, vagyis az állatöv második, hatodik és a tizedik jegye (természetesen szintén 120-120 foknyira egymástól.)

- A közös tulajdonságuk, hogy nyugodtak, gyakorlatiasok, két lábbal állnak a valóság talaján. Józanok, takarékosak, kitartóak, a legtöbbször az élet hétköznapi, két kézzel fogható dolgai érdeklik őket. Megfontoltak, biztonságra törekvőek. A házak analógiájának tárgyalásakor majd látni fogjuk, hogy pont azok a dolgok érdeklik őket, amelyek a második, hatodik és tizedik horoszkópház „témái”, tehát a pénz, a munka, a hivatás.

- A házak vonatkozásában a föld elemnek a második, a hatodik és a tizedik házak felelnek meg, amelyeket összefoglaló néven a cselekvés házainak hívunk,

- bármelyik jegyek is kerülnek beléjük az adott horoszkópban.

- A levegő elem csoportjába tartozik az Ikrek, a Mérleg és Vízöntő, vagyis az állatöv harmadik, hetedik és tizenegyedik jegye. Éppen úgy, mint az előző két csoport, sokban magukon viselik a „névadó” elem tulajdonságait, hiszen a „tüzesek” az örök lobogó, lelkesedők, a földiesek a kicsit nehézkesebbek, a levegősök viszont szabad, szárnyaló, könnyed emberek. A legtöbbször nem annyira az élet gyakorlati oldala, mint inkább a kommunikáció, mozgékonyság érdekli őket. Olyanok, akár a szél. Az életből pont a leginkább azok a dolgok érdeklik őket, ahányadik horoszkópháznak „felelnek meg” a felosztásban, vagyis a harmadik, a hetedik és a tizenegyedik ház: az emberi kapcsolatok és a kommunikáció területei.

- A házak vonatkozásában a levegős jegyeknek a harmadik, a hetedik és a tizenegyedik házak felelnek meg, amelyeket összefoglaló néven a kapcsolatok házainak hívunk, bármelyik jegy is kerül beléjük az adott horoszkópban.

- A víz elem (egymással természetesen szintén egymással 120-120 fokot bezáró) tagjai a Rák, a Skorpió és a Halak, vagyis az állatöv negyedik, nyolcadik és a tizenkettedik jegye. Ők a legmélyebb érzelmű emberek. Empátia, fogékonyság jellemző rájuk. Akiknek a horoszkópjában domináns ez az elem (vagyis akiknél sok bolygó tartózkodik ezekben a jegyekben), a leginkább alkalmazkodó emberek. A házak vonatkozásában a víz elemnek a negyedik, a nyolcadik és a tizenkettedik házak felelnek meg, amelyeket összefoglaló néven a megpróbáltatások házainak hívunk, bármelyik jegyek is kerülnek beléjük az adott horoszkópban.

A következő, nagyon fontos és szintén egyes közös tulajdonság szerinti felosztás a 12 jegy minőség szerinti felosztás, amely szerint a közös tulajdonságok alapján három nagy csoportot különböztetünk meg. (Ezek 90 fok távolságra vannak egymástól.)

Ezek:

- A kardinális jegyek, a Kos, a Rák, a Mérleg és a Bak, vagyis az állatöv első, negyedik, hetedik és tizedik jegyei. Ők abban hasonlítanak, hogy a leginkább dinamikus, kezdeményező egyéniségek, a legtöbbször határozott célt követnek, a leginkább alkalmasok a dolgok elindítására. Akinek a horoszkópjában ezekben a jegyekben van a legtöbb bolygó, általában tudják, mit akarnak az élettől, sokszor vezető egyéniségek.

- A házak vonatkozásában ezeknek az első, a negyedik, a hetedik és a tizedik házak felelnek meg, amelyeket összefoglaló néven sarokházaknak nevezünk, és az élet legfőbb dolgai olvashatóak majd ki belőlük, bármelyik jegyeiben is kerülnek az adott horoszkópban.

- A fix (vagy más szóval szilárd) jegyek a Bika, az Oroszlán, a Skorpió és a Vízöntő, vagyis az állatöv második, ötödik, nyolcadik és tizenegyedik jegye. Őket nem annyira a nagy kezdeti lendület, a vezetés, irányítás fémjelzi, hanem inkább megbízható, hű, kitartó emberek. Amit megszereztek, azt gondosan megőrzik. A házak vonatkozásában ezeknek a második, az ötödik, a nyolcadik és a tizenegyedik házak felelnek meg, amelyeket összefoglaló néven követő házaknak nevezzük, bármelyik jegyek is kerülnek beléjük az adott horoszkópban.

- A változó (vagy más szóval labilis) jegyek csoportjába tartoznak: az Ikrek, a Szűz, a Nyilas és a Halak, vagyis a harmadik, a hatodik, a kilencedik és a tizenkettedik jegy. Sokoldalú, alkalmazkodó egyéniségek, befolyásolhatóak, talán kicsit bizonyos dolgokban olykor felületesek is. Hajlamosak a változásokra, számukra sokszor az a normális, ami más jegyek számára semmittevés. Ugyanakkor nagyon is alkalmasok arra, hogy másokért cselekedjenek, valamiféle szolgálatot teljesítsenek. A házak vonatkozásában ezeknek a harmadik, a hatodik, a kilencedik és a tizenkettedik ház felel meg, amelyeket összefoglaló néven hanyatló házaknak hívunk, bármely jegyek is kerülnek beléjük a horoszkópban. Most pedig, miután a fenti, összefoglaló csoportosításban az egyes közös tulajdonságok alapján „kóstolót” kaptunk a jegyekből és a házakból, kezdjünk neki a valódi tanulásnak, és ismerjük meg a 12 jegy fő tulajdonságait, a bennük uralkodó égitesteket és a 12 horoszkópházat. A korábbiakból már kiderült, hogy minden egyes jegyben egy-egy bolygó (sőt, van, amiben kettő is) uralkodik, és minden egyes jegy analógiájához egy-egy házat is társíthatunk. Az alábbiakban ezeknek megfelelő sorrendben haladunk végig egytől tizenkettőig, hogy minél előbb megtanuljuk ezeket a közös analógiákat. Elöljáróban azonban nagyon fontos megjegyeznem, hogy a bolygók, illetve égitestek közül csak az öt úgynevezett belső égitest: a Nap. A Hold, a Merkúr, a Vénusz és a Mars azok, amelyeket személyes bolygóknak (illetve égitesteknek) nevezünk, ezek azok, amelyek különösen jellemformálóak a horoszkópban. A külső bolygók, vagyis a Szaturnusz, az Uránusz, a Neptunusz és a Plútó inkább csak akkor „szólnak bele” a jellem alakulásába, ha belső bolygókkal erős fényszöget alkotnak. Ha ez nincs jelen egy-egy horoszkópban, akkor a hatásuk inkább generációs, mintsem egyéni. (Még egy gondolatot el kell mondanom, mielőtt belekezdenénk az analógiák tanulásába. Az érdeklődő kezdők ugyanis bizonyára észrevették már, hogy a horoszkóp ábráján egy-egy égitest mellett egy „R” betű szerepel. Egyelőre ezzel nem foglalkozunk, a jelentése majd inkább a horoszkóp karmikus értelmezésénél lesz fontos. Azt jelenti egyébként, hogy az adott bolygó abban a pillanatban a Földről nézve hátrálni látszó, vagyis retrográd mozgást végez.)

Kos

A Kos az állatöv első jegye. A felosztás szerint kardinális, tüzes és pozitív.

Uralkodó bolygója: a Mars

Az első horoszkópház rokonítható hozzá, ami a házak csoportosítása szerint az élet, valamint a sarokházakhoz tartozik.

A Nap a Kos csillagképén március 21-a és április 20-a között vonul át.

A kos jellemrajza:

Küzdő szellemű, makacs és ingerlékeny, tele van ambícióval, vállalkozó szellemű, rajong az új eszmékért. Szenvedélyes, nagy akaratereje van. Nyílt és őszinte. Gyakran alkot véleményt, nagy önbizalma van. Nyugt