Keresd a szerző novelláit:

https://alomgyar.hu/kategoria/novellak

Copyright © Borsa Brown, 2020

Hungarian edition © Álomgyár Kiadó, 2020

Minden jog fenntartva!

A szerzőtől az Álomgyár Kiadó gondozásában megjelent:

A maffia ágyában 2013

A maffia ölelésében 2014

A maffia szívében 2015

Az Arab 2015

Az Arab szeretője 2016

Az Arab lánya 1. 2016 • Az Arab lánya 2. 2017

Az Arab fia 2017

A férj prostija 2018

Gyalázat és hit 2018

Gyalázat és szenvedély 2019 • Gyalázat és szerelem 2019

Bogi és Buksi kalandjai – Egy barátság kezdete 2019

Sapho I. 2019 • Sapho 2. 2020

A szárd szikla 2020

A végzet (Elit-sorozat 1.), 2020

Frontvonal, 2020

A kezdet (Elit-sorozat 2.), 2021

Borítóterv: Faniszló Ádám

További grafikai munka: Németh Renáta

Szerkesztette: Kalocsai Judit

Korrektor: Dér Adrienn

Tördelés: Dubecz Adrienn

Álomgyár Kiadó, Budapest, 2022

Felelős kiadó: Nagypál Viktor

Elérhetőségeink:

+36 30 487 3552

admin@alomgyar.hu

www.alomgyar.hu

www.facebook.com/alomgyar

instagram.com/alomgyarkiado

ISBN 978-615-6145-97-0

1. FEJEZET

2016

AFGANISZTÁN

Hazautazás előtt mindig átgondolom a lepergett napokat, heteket és akciókat. Jó ideje nem számolok, nem érdekel, hány terroristát intéztem el, mert már az egy is jónak számít ebben a mocsok világban, hiszen nem azt kell számolni, hogy hányat likvidáltál, hanem azt, hogy azok mennyi embert pusztíthattak volna el. Csúnyán megfogalmazva, a megmentett életek számítanak, nem a kioltottak…

Paul egy ideig forgatja a fejét, majd azt kérdezi:

– Hol van Stone? Megint keféli az egyik személyzetist?

Na igen… Stone hű a nevéhez, keményen játszik a nőkkel.

– Nem, most kivételesen nem. De ha megmondom, hogy hol van, sírva fakadsz.

– Na! Most komolyan.

– Buttlerrel tollasozik.

Paul felül, ismét körbenéz, mintha átláthatna az épület túlfelére, ahol a hűvösben általában kártyapartik meg mindenféle móka zajlik. Az udvart megpróbáltuk két részre osztani: van a hangos zóna és van a csöndes. Mi az épület udvarának csöndesebb területén heverészünk, ahol árnyékot adnak a magasra épített falak. Persze a napnak csupán bizonyos szakában van esélyünk keresni egy kis nyugalmat, mert ha a forró sugarak beérnek a falakhoz, akkor csak megdögleni tudunk a hőségtől.

– Ajh… Az olyan buzis… – nyögi Paul. Összehúzom a szemöldökömet, próbálok morcosan ránézni, de elvigyorodom. Ő erre finomít: – Úgy értem, nem hetero… – Elnevetem magam, mire feláll, és a nadrágját igazgatva suttogja: – Faszom liberalizmus… Még a buzi szót sem használhatja az ember…

– Neked semmi sem hetero. Ha sakkoznának, azzal is bajod lenne.

– Hát ez az! Keféljenek, piáljanak, vagy mit tudom én.

– Mondjuk, lehet, hogy nem is tollasoznak, hanem teniszeznek.

Kihúzza magát, majd a szemembe néz.

– Tisztázzuk! A tenisz sem hetero.

– Neked! – röhögöm vissza.

A csuklóján lévő órára néz, majd átmasszírozza az állát.

– Elaludtam?

– Ja! Fél órát szundikáltál.

– Picsába! Miért hagytad? Tudod, hogy egy kis hunyás után agresszív állat vagyok.

Mondjuk, ez igaz. Paul már a kiképzés alatt is nehezen viselte az ébresztőket, folyton káromkodott és csapkodott. Nekem sosem okozott gondot a hajnali ébresztő, vagy az, hogy álmomból zargatnak fel. Valójában azt hiszem, én elég kevés dolgot nem tudok kezelni… Persze engem is sokszor utolér a kimerültség, de olyankor sosem tombolok, sokkal inkább magamba zárkózom, és spórolok az energiámmal.