Table of Contents

Title Page

© Digi-Book Magyarország Kiadó, 2025

SZEMÉLYEK

Első felvonás

Második felvonás

Harmadik felvonás

A BORÍTÓT A DIGI-BOOK KIADÓ TERVEZTE

Molnár Ferenc

A DOKTOR ÚR
BOHÓZAT HÁROM FELVONÁSBAN

BUDAÖRS, 2025

DIGI-BOOK MAGYARORSZÁG KIADÓ

www.digi-book.hu

ISBN 978-963-678-210-8 EPUB
ISBN 978-963-678-211-5 MOBI

© Digi-Book Magyarország Kiadó, 2025

első kiadás: 1901.
Az elektronikus változat az 1901. évi
kiadás alapján készült

a borító az első kiadás borítója
részletének felhasználásával készült

Az e-kiadás szerzői jogi megjegyzései

Ennek az e-könyvnek a felhasználási joga kizárólag az Ön személyes használatára terjed ki. Ezt az e-könyvet nem lehet ismételt értékesítésre továbbadni, sem továbbértékesíteni; nem lehet többszörözni és tilos más személynek továbbadni! Ha szeretné ezt az e-könyvet más személyekkel is megosztani, kérjük, hogy minden további személy számára vásároljon újabb példányokat. Ha Ön úgy olvassa ezt az e-könyvet, hogy azt nem vásárolta meg, vagy nem az Ön személyes használatára lett megvásárolva, úgy kérjük, hogy küldje azt vissza a http://www.digi-book.hu címre és vásárolja meg ott saját példányát. Köszönjük, hogy tiszteletben tartja ennek a szerzőnek és kiadónak a fáradságos munkáját.

SZEMÉLYEK

Dr. Sárkány.

Puzsér.

Csató.

Cseresnyés.

Bertalan. - Földrajztanár.

Igazgató.

Első rendőr.

Második rendőr.

Sárkányné.

Lenke.

Marosiné.

Szobalány.

ELSŐ FELVONÁS

Színhely Dr. Sárkány ügyvédi szobája.

Elegáns íróasztal karosszékkel. Baloldalt kanapé kis asztallal és székekkel. A kanapé előtt oroszlánból-. A bal hátsó sarokban kertre néző üvegveranda.

ELSŐ JELENÉS

Bertalan. Lenke. Marosiné. Cseresnyés.

Bertalan:
Meg fogjuk mondani az ügyvéd úrnak.

Marosiné:
Csak tessék ránk bízni.

Cseresnyés:
Nem szeretném, ha Józsi elmaradna erről a kedves ünnepről. Könyörgöm, mondják meg neki, hogy ott lesz az egész tanári kar, kivéve a görög professort, mert az meghalt szegény. Ott lesz az igazgató, meg az egész osztály. És inni fogunk és be is fogunk rúgni.

Bertalan:
Megmondjuk, megmondjuk. A Royalba jöjjön este tíz órakor.

Cseresnyés:
Korábban is jöhet. És mondják meg, könyörgöm, nagyon sajnálom, hogy nem találtam otthon. Magam szerettem volna átadni neki a meghívást. Meg aztán kíváncsi is voltam rá nagyon. Gondolják meg, könyörgöm, tíz év óta nem láttam. Az ember tíz hét alatt is megváltozik, hát még tíz hosszú esztendő.

Marosiné:
Az ügyvéd úr olyan, mint volt.

Cseresnyés:
Őt szerettem, kérem, legjobban az egész osztályban. Egymás mellett ültünk. Soha másnak nem súgtam, csak neki, másnak nem segítettem csak neki, mással nem pofozkodtam, csak vele. Mennyit pofozkodtunk istenein! Holtig való barátságot pofoztunk össze. Bizony-bizony, mindenben együtt voltunk. Nekünk nőtt az osztályban legelőször szakállunk.

Marosiné:
A sok pofonra kibújt a szakáll körülnézni.

Cseresnyés:
Meglehet. Megvan-e még a szakálla?

Marosiné:
Meg, ha nem borotválkozik.

Cseresnyés:
Milyen lett? Kövér, sovány?

Marosiné:
Közép. Olyan, amilyet én szeretek.

Cseresnyés:
És milyen sokra vitte. Különben én azt előre megjósoltam. Tudtam, láttam, ember lesz belőle. Mindig ő volt a spicli.

Bertalan:
Mindennap benne van a neve az újságban.

Cseresnyés:
Már akkor kibújt belőle a kriminalista. Ő fedezte fel az összes gazságokat. Ravaszabb volt, mint akármelyikünk. Csirkefogó esze, jó esze volt, mindig mondtam, az isten is ügyvédnek teremtette.

Marosiné:
De még milyen ügyvédnek.

Bertalan:
A szezon legszebb bűnügyeit a mi irodánk kapta.

Cseresnyés:
Ön a segédje?

Bertalan:
Az vagyok.

Lenke (előre jön).

Cseresnyés:
És a kisasszony? Yost? Remington?

Lenke:
Se ez, se az. A sógornője vagyok.

Cseresnyés:
Pardon, azt hittem, az írógépes.

Bertalan:
Az írógép én vagyok.

Cseresnyés:
És a felesége is ilyen csinos?

Bertalan:
Mint erre mifelénk mondják: „Nekem legyen mondva.”

Cseresnyés:
Erre, maguk felé?

Bertalan:
Igen. Ez a legnagyobb dicséret a merkantil negyedben, a Dunán innen.

Cseresnyés:
Igazán örülök. Csupa boldogság, csupa jólét. Vidám lakás, gyönyörű kis villa zöldelő kertben, szép feleség, szép sógornő, szép segéd, phű!

Marosiné:
Szép nevelőnő.

Cseresnyés:
Szép nevelőnő. (Bertalanhoz) Önnek legyen mondva.

Bertalan:
Nekem? Soha!

Cseresnyés:
És milyen karrier!

Bertalan:
Bizony a princzi nagyon keresett ügyvéd. Tegnap is kaptunk egy gyönyörű apagyilkosságot.

Cseresnyés:
Ne mondja.

Bertalan:
Bizony! És milyen pompás. Mintha csak nekünk készült volna. A vádlott olyan ártatlan, mint... egy holnap születendő bárány.

Cseresnyés:
Roppant érdekes.

Marosiné:
Látja azt a szobrot?

Cseresnyés:
Látom.

Marosiné:
No hát úgy nézzen rá, hogy arról a szoborról tíz évi fegyház tekint le önre.

Cseresnyés:
Mi tetszik?

Marosiné:
Tíz évi fegyház. Annyit kapott volna, a ki adta. Nézze meg ezt a képet. Igazi Rippl Rónai. 15 évi fegyház.

Cseresnyés:
Tyhű a rézangyalát!

Bertalan:
Nézzen ide a földre! Erről az oroszlánbőrről 8 évi fegyház tekint fel önre. Nézzen az íróasztalra. Soha sincs, ha egy Csutorás nevű derék ember meg nem fojtja a nagynénjét. Finom munka, megér egy nagynénit ugye?

Cseresnyés:
Meg ám, kettőt is.

Bertalan:
Avagy talán, ha ezzel meg nem sértem, nézze meg a kedves Marosinét.

Cseresnyés:
Hány évi fegyház?

Bertalan:
Valóságos undor...

Marosiné:
Micsoda?

Bertalan:
Valóságos undor fogott el, a mikor azt a ravasz csalást meghallottam, a melynek ő egzisztenciáját köszönheti. A csalót fölmentették, és a princzi a honoráriumból nevelőnőt fogadott a kisasszony mellé.

Cseresnyés:
Szívből gratulálok.

Marosiné:
Köszönöm.

Lenke:
Ez a ruha, a mi rajtam van... Emlékszik a Rottenkoffer-féle váltóhamisításra?

Cseresnyés:
Hogyne.

Lenke:
Na hát én úgy kívántam, hogy felmentsék. Ugye Bertalan?

Bertalan:
Bizony.

Lenke:
Föl is mentették.

Bertalan:
Fizetett, mint a köles.

Lenke:
Ha elítélik, most is a tavalyi ruhámban járnék.

Cseresnyés:
Nincs gálánsabb bíró, mint a magyar bíró. Na de hát én most ajánlani fogom magamat.

Bertalan:
Csak tessék nyugodtan ránk bízni a dolgot. Az ügyvéd úr ott lesz.

Cseresnyés:
Nem felejtik el, könyörgöm?

Hárman:
Nem.

Cseresnyés:
Tíz éves találkozó, ma este tíz órakor, Royal, négyes számú szeparé. Hogy okvetlenül ott legyen. Ajánlom magamat. Inni fogunk. Be fogunk rúgni. Kezét csókolom kisasszony. Mindnyájan részegek leszünk. Isten áldja meg, doktor úr...

Marosiné:
Alászolgája.

Bertalan:
Erre tessék. Ajánlom magamat. A számlát majd megkapja.

Cseresnyés:
Micsoda számlát?

Bertalan:
Pardon, a megszokás… azt hittem, valami klienst kísérek ki.

Cseresnyés:
Nem felejti el?

Bertalan:
Ítéljék el az apagyilkost, ha elfelejtem. (Cseresnyés el.)

MÁSODIK JELENÉS

Bertalan. Marosiné. Lenke.

Bertalan: (előre jön)
Most pedig folytassuk a tanulást. Hol is hagytuk el?

Lenke:
Azt hiszem, a szakaszos tizedes törtek értéke következik (leül a kanapéra, könyvet vesz elő).

Marosiné: (olvas)
Ez a bácsi a legérdekesebb résznél zavart meg.

Bertalan:
Hol tart drágám?

Marosiné:
A detektívek épen most bújnak be a zöldszakállú gróf rejtekajtaján. Azt hiszem, ott van elrejtve a kétmillió dollár.

Lenke:
Igen. A szakaszos tizedes törtek következnek (leül).

Bertalan:
Hát még mindig bűnügyi regényeket olvas Marosiné? (leül)

Marosiné:
Hogyne. Majd szerelmi regényeket olvasok. Nincs érdekesebb, mint a kriminál román. Ah Bertalan úr, ha egyszer életemben egy igazi tolvajt láthatnék.

Bertalan:
Nézze meg Puzsért.

Marosiné:
Nem úgy! Munkában! Amint a kasszát fúrja, az ágy alá bújik, az ablakon bemászik. Egy eleven tolvaj! Tanuljanak, tanuljanak!... Lássuk csak... igen... (olvas) Philip és Stopkins megnyomtak egy rugót...

Bertalan:
A szakaszos tizedes törtek... Tehát vannak…

Lenke:
Tiszta és vegyes szakaszos tizedes törtek.

Bertalan:
Összegük milyen szám? Véges szám.

Lenke:
Érzem, hogy meg fogok bukni.

Bertalan: (az asztal alatt előre nyújtja lábát)
Dehogy, dehogy! A vegyes szakaszos tizedes törtek...

Lenke:
Nem tudom.

Bertalan:
Nézzen körül.

Lenke: (az asztal alá néz, ráteszi a lábát Bertalanéra)
Oh! A vegyes szakaszos tizedes tört egyenlő oly közönséges törttel, melynek számlálója az a különbség, mely származik, ha amaz egésznek tekintett számból, melyet... melyet, a melyet...

Marosiné: (felnéz a könyvből).

Bertalan:
Nos? (visszakapja lábát).

Lenke:
Megszűnt az összeköttetés.

Marosiné: (tovább olvas).

Bertalan: (ráteszi a hibát)
Nos?

Lenke:
Amelyet a szakasz előtti számjegyek a szakasszal képeznek.

Marosiné:
Ki rugdossa itt az asztalt?

Bertalan:
Álmodik maga?

Marosiné:
Maga rugdos?

Bertalan:
Marosiné ne zavarjon bennünket. Most kezdhetjük elölről. Jönnek a vegyes kérdések. Egy méter hány láb?

Lenke (ráteszi a lábát):
Láb? Két láb.

Bertalan:
Gondolkozzék csak.

Lenke:
Két láb.

Bertalan (szerelmesen):
Te édes.

Marosiné:
Megint rugdosnak! (asztal alá néz) Szent isten!

Bertalan:
Mégis csak borzasztó, hogy maga mindig a legfontosabb helyen zavar.

Lenke:
Magának köszönhetem, ha megbukom.

Marosiné:
Micsoda? Az, ember az asztal alá néz...

Bertalan (szemtelenül):
Az ember azért van itt, hogy felügyeljen, nem pedig azért, hogy az asztal alá nézzen. Érti?

Marosiné:
Még kiabálni is mer? Nem elég, hogy a Lenke lábát nyomogatja az asztal alatt.

Bertalan:
Persze hogy nem elég.

Marosiné:
A kisasszony lábát?

Bertalan:
Hogyne, majd a magáét fogom nyomogatni.

Marosiné:
Be fogom jelenteni a nagyságos asszonynál. Egyszer végre mégis csak ki fogják magát dobni innen, tintanyaló.

Bertalan:
Mit mondott? Szipirtyó! Szipirtyó!

Marosiné:
Oh! Ezt nem tűröm egy percig sem!

Bertalan:
Pukk, Pukk, Pukk!

Marosiné:
Juj, Juj... Hol a nagyságos asszony? Egy percig sem maradok itt... Tintanyaló! Majd adok én pedált verni! (el.)

Bertalan (hirtelen Lenkéhez ugrik):
Csak ezt akartam! Itt a pillanat!

Lenke:
Ah! (védekezve.)

Bertalan:
Hamar, amíg be nem jön valaki. Védőoltás a bukás ellen (meg akarja csókolni).

Lenke:
Bertalan, nem-nem! Engem még nem csókolt meg férfi.

Bertalan:
Annál jobb.

Lenke:
Te, de ne a szájamon!

Bertalan:
Hát hol az ördögbe? (csók.)

Lenke:
Te csúnya!

Bertalan:
Csúnya! (csók.)

Lenke:
Csúnya, csúnya!

Bertalan:
Megint? (két csók) Te százszor szép.

Lenke:
Te százszor csúnya!

Bertalan:
Százszor? Arra most nincs idő. Gyorsan kell végezni. Ugye ma egész éjszaka tanulsz?

Lenke:
Igen.

Bertalan:
Na hát én be fogok jönni hozzád.

Lenke:
Jesszus! Hova gondolsz! Hány órakor?

Bertalan:
Éjfél felé. A dolog már el van rendezve. A Csongrádi pör iratait szándékosan nem másoltam le.

Lenke:
Nos?

Bertalan:
A tárgyalás holnap reggel van.

Lenke:
Nos?

Bertalan:
Mégse érted? A princzi be fog rendelni éjszakára másolni, ahogy szokta.

Lenke:
Jé, Jé, borzasztó.

Bertalan:
Örülsz neki? Biztosan be fog rendelni. Künn fogok írni az írnok-szobában egész éjszaka és éjfélkor meglátogatlak.

Lenke:
Soha!

Bertalan:
Most pedig adjál előleget (csókolni akarja).

Lenke:
De nem a szájamon.

Bertalan:
Sőt éppen ott. Ide állok az ajtóhoz, hogy ne jöhessen be senki... Ide, ide (a hátsó ajtóhoz ugrik s neki támasztja a hátát).

HARMADIK JELENÉS

Voltak. Dr. Sárkány

(Dr. Sárkány benyit, Bertalan a karjaiba esik.)

Sárkány:
Hohó!
Hohó! Mi ez?

Lenke:
Jesszus!

Bertalan:
Bocsánat főnök úr, éppen ki akartam menni.

Sárkány:
Háttal kifelé? Ezt már szeretem. Szervusz Lenke!

Lenke:
Szervusz Józsi.

Sárkány:
Gyerekek, felmentették. Ma mentették fel szegényt tizenkilencedszer. Fölmentették!

Bertalan:
Főnök úr éppen jókor jött.

Lenke:
Kit mentettek fel?

Sárkány:
Kit? Hát kicsodát? Puzsért! A kedves, derék, szeretetreméltó, kiváló, kitűnő és becsületes Puzsért! Még néhány ily betöréses lopás és én vagyok Magyarország legnépszerűbb védő ügyvédje