Varsányi József

SZÓKRATÉSZ MA IS

MILLIÓKAT TANÍT avagy A LÉLEK HALHATATLANSÁGA

AMTAK Bt, 2023

Cop. Varsányi József, 2023

Cop. AMTAK Bt

ISBN 978-615-6651-70-9

Kiadó: AMTAK Bt, 2040 Budaörs, Semmelweis u. 6/B

+36 20 218 6762 amtakbt@gmail.com www.amtak.hu

Látogasson el megújult honlapunkra, ahol rengeteg új kiadvány várja nagy árkedvezményekkel!

Próbálja ki pendrive-könyveinket is! Minek rakná tele lakását zsúfolt könyvespolcokkal, ha egy albumban elfér egy teljes könyvszekrény anyaga? Bármikor elővehető, könnyen kezelhető, és nem foglalja a tárhelyét sem. Kiadónktól rendelve egységesen 2.500-3000 Ft/db, amin elfér akár sokezer oldal, és az ár tartalmazza a postaköltséget is. Laptopról vagy megfelelő csatlakozóval telefonról is olvasható.

Készült: AMTAK Bt, Budaörs

SZÓKRATÉSZ MA IS MILLIÓKAT TANÍT avagy A LÉLEK HALHATATLANSÁGA

Tartalom

SZÓKRATÉSZ MA IS MILLIÓKAT TANÍT avagy A LÉLEK HALHATATLANSÁGA

1. Frege matematikai logikája (Bevezetés)

2.0-2.1 Platón ideatana. A kicsiség és nagyság ideája

2.2. A szépség ideája

2.3. Az egyéb akcidensekről röviden

2.4. Az akcidens fogalmak ideáiról (Összefoglalás)

2.5. A szubsztanciák ideáiról

3.1. A szubsztanciák Frege matemtikai logikájában

3.2. A szubsztanciák mint egyszerű formák

3.3 Az ideák, a tartam és az ugrás

3.4. Az élőlények szubsztanciái

3.5. Halott kutyám emléke még ma is bennem él, avagy az animális lélekről

3.6. Szókratész ma is milliókat tanít, avagy a szellemi lélekről

4.1. A szellemi lélek halhatatlansága a teológia tükrében

4.2. „A bűn zsoldja a halál.” (Szent Pál) A kárhozatról mint halhatatlan létezésről

4.3. „Az Ige testté lett, és közöttünk lakozott.” (János) A megtestesülésről a teológia tükrében

4.4. „Ha nem eszitek az én testemet, és nem isszátok az én véremet, nem lesz élet tibennetek.” (Evangéliumok, utolsó vacsora)

4.5. „Úgy szerette Isten a világot, hogy egyszülött Fiát adta érettünk.” (János) Az Igéről és a „régi kígyóról”

4.6. „Eljöttem az Atyától, a világba jöttem. De most itthagyom a világot, s visszatérek az Atyához.” „Azon a napon majd megtudjátok, hogy az Atyában vagyok, az Atya bennem, s én bennetek.” A megdicsőült ember állapota a teológia tükrében

4.7. „Legyetek egyek, mint én és az Atya egy vagyunk!” (János) Avagy megmarad-e a személy az Isten országában?

4.8. Szerezhetünk-e bizonyságot a megváltottságról? Berekesztés

1. Frege matematikai logikája (Bevezetés)

Nézzünk egy klasszikus logikai mondatot! Szókratész filozófus. Ez egy Fa függvény, amelyben F1=filozófus, a=Szókratész. Gottlob Frege matematikai logikája szerint ez egy Fx matematikai függvény, amely igaz minden olyan individuumra, amely az F1 halmazba tartozik, így például az Arisztotelész filozófus függvény szintén igaz, de a Homérosz filozófus függvény hamis, mert a Homérosz individuum a költő halmaz tagja. Ugyanakkor a Thalész filozófus és a Thalész matematikus függvény egyszerre igaz, vagyis a Thalész individuum két halmaznak is tagja. Ebből pedig az is megállapítható, hogy sem az F1=filozófus, sem pedig az F2=matematikus predikátum nem fedi a Thalész individuum lényegét, nem szubsztanciális, csak akcidentális állítás. Ellenben az F3=ember predikátum a d=Thalész individuumnak szubsztanciális fogalma, s nem lehet egyszerre igaz az F3=ember és az F4=kutya predikátum a d=Thalész individuumra, vagyis vagy a Thalész ember, vagy a Thalész kutya állítás ad igaz függvényt, de a kettő egyszerre nem lehet igaz értékű. Könnyen eldönthetjük, hogy a kettő közül melyik az igaz. Thalész azonban nem csupán az ember szubsztanciális halmaz individuuma, hanem személy, vagyis az ember szubsztanciális függvény nem fedi le az ő saját egyedi lényegét, hanem közös szubsztanciális tulajdonsága az a=Szókratész, b=Arisztotelész, c=Homérosz individuumokkal. Ezek szerint a d=Thalész individuumnak csak az F5=Thalész függvény fedi a saját egyedi lényegét, ami azonban a Thalész Thalész tautologikus mondathoz vezet.

A címben szereplő Szókratész ma is milliókat tanít. mondattal Frege logikája nem tud semmit sem kezdeni, mert a tanít predikátum nem halmaz, hanem ige. Márpedig mondataink többsége igés mondat.

2.0-2.1 Platón ideatana. A kicsiség és nagyság ideája

Evvel eljutottunk Platón ideatanához. Úgy tűnik, vannak a metafizikai világban olyan örök ideák, amelyek meghatározzák világunk individuumait. Ilyenek a Helené szép, Helené nő, Helené ember mondatok predikátumai. Helené ugyanis nem lehetne sem szép, sem nő, sem ember, ha nem léteznének az ideák örök világában a Szépség, Nőnem, Emberség ideái. De vajon létezik-e a Filozófia örök ideája is? De először tegyünk rendet az általánosan elfogadott ideák (Szépség, Nőnem, Emberség) körében! Induljunk ki egy negyedik ideából! Nem tudjuk, hogy Helené magas volt-e vagy kicsike termetű. Ezt Homérosz nem tartotta fontosnak megemlíteni, sem a mitológiai hagyomány nem tud róla. Nyilván lényegtelen tulajdonság, mert ha Parisz maga alacsony vagy óriás termetű volt, Helenét hozzá viszonyítva gondoljuk ideális termetűnek. A kicsi és a nagy Platón szerint az emberekre és tárgyakra nézve olyan akcidentális fogalmak, amelyekből a testek több vagy kevesebb mértékben részesülnek. Úgy tűnik, hogy a kicsiség és a nagyság ideája azonban létezik az ideák örök világában. Úgy hiszem, hogy a metafizikai kicsiség és nagyság mint testi kiterjedés az ideák világában a nulla, illetve a végtelen. Nincs azonban a teremtett világban senki és semmi, ami nulla vagy végtelen kiterjedésű volna, ott a legkisebb testi kiterjedés az 1, a legnagyobb pedig az ismeretlen n egységnyi. Fizikai világunkban a testek pedig kisebb-nagyobb mértékben részesülnek a kicsiség illetve nagyság ideájából. Példánknál maradva, Helené kozmikus mércével mérve igen kicsinyke volt, a mikrokozmoszhoz viszonyítva azonban mérhetetlenül hatalmas, Pariszhoz viszonyítva pedig éppen ideális termetűnek kell elgondolnunk. De szögezzük le előre: a semmi és a végtelen egy és ugyanaz, mert a transzcendens világban nincs térbeli kiterjedés, mert az a testekhez tartozik! Hol léteznek tehát az ideák, a transzcendens vagy a testi világban? Ha a transzcendens világban gondoljuk el őket, semmi sem kicsiség vagy nagyság, mert akkor különbözőknek kellene lenniük, márpedig előfeltevésünk szerint a semmi és a végtelen ugyanaz. Ha viszont a kicsiség és nagyság ideája a testi világban létezik, hogyan lehetnek a testek ideák? Arisztotelész állításához jutottunk el, miszerint az akcidentális ideák nem léteznek a testeken kívül, hanem a testekben mint azok tulajdonságai, mennyiségei vagy számai. A kései Platón is kapizsgálta azt a püthagoraszi gondolatot, hogy az ideák számok. de evvel sem oldódott meg a kérdés, hogy hol léteznek ezek a számok, amennyiben a transzcendenciában a semmi és a végtelen egy és ugyanaz. Márpedig a testi világban minden számmal létezik, Püthagorasz szerint a férfi a páratlan számmal létező, a nő pedig a páros számmal létező, akár emberről, akár valamely állatról van szó. És hasonlóan, öt alma ugyanúgy öt, mint öt körte, tehát az öt se nem az almának, se nem a körtének a száma, hanem rajtuk kívül létező valami. Nem lehet azonban a transzcendens száma, mert abban csak a semmi és a végtelen van, s e kettő ugyanannyi. Próbálkozzunk azonban a legkisebb testi számmal, az eggyel! Úgy tűnik, minden testi dologban ez a legkisebb szám, mert nulla alma és nulla körte ugyanaz, vagyis semmi, de egy alma meg egy körte már szubsztanciájukban különböző testi dolog, vagyis az öt körte pontosan annyira öt, mint az öt alma, s mindegyikük lehetséges létezők és megszámolhatók. A kicsiség és nagyság tehát testi kiterjedésként szintén lehet a létezők száma, s azt mondhatjuk, hogy a kicsi kevesebb egyben részesül, mint a nagy, amennyiben a kicsiség és nagyság megszámolható, de nem nulla és nem semmi, hanem valami testi-térbeli – számmal mérhető – számosság. Így a számoknak testinek kell lenniük, de előbb kell lenniük, mint bármely test, amely belőlük részesül, vagyis úgy tűnik, hogy a szám maga őselv, arché, de nem létezik a transzcendens világban, mert 5 db semmi ugyanannyi mint 1 db semmi vagy végtelen semmi. Az őselv tehát az anyagi-testi világ kezdetekor született, s meghatározza a többi testi dolgot. De vajon levezethetünk-e mindent a számokból? Mondhatjuk-e, hogy az öt az alma, a hét pedig a körte? Nyilvánvalóan nem. Vagyis úgy tűnik, feltételeznünk kell más ideákat is, netán archékat.