ANTHONY WILLIAM

GYÓGYÍTÓ MÉDIUM

A KRÓNIKUS ÉS GYÓGYÍTHATATLAN
BETEGSÉGEK MÖGÖTT REJLŐ TITKOK

BŐVÍTETT, ÁTDOLGOZOTT KIADÁS

ÉDESVÍZ KIADÓ
BUDAPEST

A fordítás az alábbi kiadás alapján készült:

Anthony William / Medical Medium

Revised & Expanded Edition

Hay House Inc., USA, 2021

A Hay House-rádió a www.hayhouseradio.com
internetes oldalon érhető el.

Fordította

Kovács Zsuzsa

Szerkesztette

Barsi Nikoletta

Szaklektor

Dr. Csomai Zita

Copyright © Anthony William, 2021

Hungarian translation © Kovács Zsuzsa, 2021

Hungarian edition © Édesvíz Kft., 2021

Cover design © Édesvíz Kft., 2021

Interior design: Julie Davison

Revised edition: Nick C. Welch

Interior graphics: Vibodha Clark

Minden jog fenntartva.

A könyv – a kiadó írásos jóváhagyása nélkül – sem egészében, sem részleteiben nem sokszorosítható vagy közölhető, semmilyen formában és értelemben, elektronikus vagy mechanikus módon, beleértve a nyilvános előadást vagy tanfolyamot, a hangoskönyvet, bármilyen internetes közlést, a fénymásolást, a rögzítést vagy az információrögzítés bármely formáját.

A könyvben olvasható információk csupán tájékoztató jellegűek, nem pótolják egyetlen egészségügyi probléma diagnózisát, kezelését sem. Nem helyettesíthetik a képzett egészségügyi szakemberrel folytatott konzultációt. E könyv tartalma csupán segítséget nyújt egy egészségügyi szakember által előírt ésszerű és felelős kezelési programhoz. A szerző és a kiadó semmiféle felelősséget nem vállal a könyv tartalmának félreértelmezéséért vagy téves alkalmazásáért.

ÉDESVÍZ KIADÓ, BUDAPEST

Felelős kiadó Novák András igazgató

Főszerkesztő és műszaki vezető Melher Viktor

Tipográfia Alinea Kft.

Borítót készítette Goart Design Bt.

Elektronikus változat
Békyné Kiss Adrien

ISBN 978-963-507-213-2 (epub)

ISBN 978-963-507-214-9 ˙mobi)

Kedves Olvasó!

Az Édesvíz Kiadó célja megalakulása, 1989 óta, hogy útmutatást, támaszt, kihívást nyújtson azoknak, akik a tudatos önismeret és önfejlesztés egész életen át tartó útjára léptek. A Kiadó csapata azóta is minden nap azon dolgozik, hogy megtaláljuk és megjelentessük azokat a könyveket, amelyek céljai elérésében (vagy keresésében) leginkább segítik Önt.

Ahogy az élet minden területén, könyvkiadói hivatásunkban is a megújulás, az innováció az egyik legfontosabb szempont.

Elkötelezettek vagyunk a nyomtatott és az elektronikus könyvkiadásban egyaránt. Ezért használjuk ki az ebook kínálta lehetőségeket is: ezzel a XXI. századi technikával környezetkímélőbben és az Ön számára is olcsóbban tudjuk eljuttatni Önhöz azt, amit szeretne, mint a nyomtatott verzióval. Ráadásul a régi, boltokban talán már nem is kapható könyveinket digitálisan ismét megtalálhatja.

Az olvasás élménye és szeretete az Édesvíz Kiadó hitvallása: legyen az nyomtatott vagy elektronikus, megvásárolt vagy illegálisan letöltött. Lényeg, hogy az Üzenet, a Könyv eljusson Önhöz.

Ugyanakkor mire Ön ezeket a sorokat olvassa, addigra akár ezernél is több órányi munkánk és jelentős kiadásaink vannak a megjelentetésben.

Ezért hálásan megköszönjük, ha könyvünket illegális letöltés helyett megvásárolja, és ezzel hozzájárul Kiadónk fenntartásához és további könyvek kiadásához. Cserébe mi igyekszünk minden kiadványunkat egyre könnyebben és olcsóbban elérhetővé tenni az Ön számára.

Szívesen fogadunk minden visszajelzést, amelyet megfontolva még többet tehetünk azért, hogy Ön, kedves Olvasó, elégedett legyen Kiadónkkal és könyveinkkel.

Köszönjük együttműködését!

Jó olvasást kíván:

Novák András

alapító tulajdonos

Kapcsolat:

szerkesztoseg@edesviz.hu

www.edesviz.hu

TARTALOMJEGYZÉK

Előszó

Válaszok a mai időkre

Bevezető

ELSŐ RÉSZ: Kezdjük az elején

1. fejezet: A gyógyító médium története

2. fejezet: A rejtélyes betegség titka

MÁSODIK RÉSZ: A rejtett járvány

3. fejezet: Epstein–Barr-vírus, krónikus fáradtság szindróma és fibromialgia

4. fejezet: Szklerózis multiplex

5. fejezet: Reumás ízületi gyulladás

6. fejezet: Pajzsmirigy-alulműködés és Hashimoto-betegség

HARMADIK RÉSZ: Az egyéb rejtélyes betegségek mögött rejlő titkok

7. fejezet: 2-es típusú cukorbetegség és hipoglikémia

8. fejezet: Mellékvese-kimerültség

9. fejezet: Candida

10. fejezet: Migrénes fejfájások

11. fejezet: Övsömör – a vastagbélgyulladás, az állkapocsízületi szindróma, a diabéteszes neuropátia és egyéb betegségek valódi oka

12. fejezet: Figyelemhiányos hiperaktivitás-zavar és autizmus

13. fejezet: Poszttraumás stressz szindróma

14. fejezet: Depresszió

15. fejezet: Premenstruációs tünetegyüttes és menopauza

16. fejezet: Lyme-kór

NEGYEDIK RÉSZ: A végleges gyógyulás útján

17. fejezet: Az emésztőrendszer egészsége

18. fejezet: Szabadítsd meg az agyad és a tested a méreganyagoktól!

19. fejezet: Mit ne egyél?

20. fejezet: A rettegett gyümölcs

21. fejezet: Amit az étrend-kiegészítő protokollokról tudni kell

22. fejezet: 28 napos gyógyító-tisztító kúra

23. fejezet: Receptek a 28 napos gyógyító-tisztító kúrához

24. fejezet: Lélekgyógyító meditációk és technikák

25. fejezet: A legfontosabb angyalok

26. fejezet: Tartsd fenn a hitedet!

Mértékegység-átváltó táblázatok

Köszönetnyilvánítás

A szerzőről

Indigónak, Rubynak és Great Blue-nak

„A könyv mindenkinek tartogat valamit, függetlenül attól, hogy milyen étrendet vagy diétát követsz, vagy milyen táplálkozási hitrendszert gyakorolsz. Mindenkinek szól, aki szeretne hozzáférni a ma elérhető leghaladóbb tudáshoz a gyógyulásról.

A könyvben közölt információ semleges, független. A lényeg az, hogy az orvosok és gyógyítók használják fel ezt a tudást, és tanulják meg, hogyan segíthetnének még több emberen. A lényeg az, hogy te felhasználd ezt a tudást, és megtanuld meggyógyítani magad. A lényeg az igazság.

A világgal, saját magunkkal, az élettel és a célunkkal kapcsolatos igazság végül mind a gyógyulásban összpontosul. A gyógyulással kapcsolatos igazság pedig most végre hozzád is eljutott.”

Anthony William, Gyógyító médium

VÁLASZOK A MAI IDŐKRE

A kezedben tartott könyvvel kezdődött minden – ez a friss, aktualizált, időszerű kiadása annak, amelyben először nyitottam meg az ajtómat bárki és mindenki előtt a fentről származó gyógyító tudásommal, hogy a szélesebb tömegeknek is segíthessek válaszokat kapni, gyógyulni, és visszaszerezni az életüket.

Akár új olvasóként, akár a Gyógyító médium könyvsorozat tapasztalt követőjeként találtál rá erre a magasröptű és bővített kiadásra, tudnod kell: a könyv által nyújtott gyógyító erő ma már bizonyított. Világszerte menedékként találtak rá erre az információra olyanok, akik addigra már mindent kipróbáltak, amit az orvostudomány és kutatás kínálni tudott. Azt tapasztalták, hogy a könyv segítségével kiemelkedtek a hamvaikból.

A könyv első megjelenése óta évről évre megvolt a lehetőségem újabb kötetek kiadására; a Gyógyító médium sorozat minden egyes új kötete azzal a céllal született, hogy segítsek az embereknek a gyógyulás és a felébredés új szintjére jutni. Minden egyes könyv megjelenésének megvan az oka akkor, amikor kiadják. Legújabb könyvem, a Tisztulj és gyógyulj 2020 történelmi tavaszán jelent meg – egy olyan pillanatban, amikor a világnak nagy szüksége volt a benne található antivirális tisztítókúrákra. A Gyógyító médium, a sorozat első kötetének ezen új, kezedben tartott kiadása is okkal jelent meg éppen most. Mindig is a vírusok kezelésének eszközeiről tanítottalak. Több mint 35 éve beszélek a vírusokról az embereknek. Orvosoknak, egészségügyi szakembereknek és megszámlálhatatlan sokaknak tanítottam a vírusok működését a szervezetben, azt, hogy hogyan védekezhetünk ellenük, és hogy hogyan szabadulhatunk meg tőlük, hogy meggyógyítsuk és legyőzzük a tüneteinket és betegségeinket. A Gyógyító médium első kiadásának megjelenésekor a vírusok még nem az elmúlt 70 évben kialakult krónikus betegségjárvány egyik fő okaként jelentek meg az orvosi közösség radarján.

És mégis, hála számtalan olvasónak, akik visszanyerték egészségüket és vitalitásukat az ezekben a fejezetekben található Gyógyító médium protokollok alkalmazásával – és hála az orvosoknak, akik szintén meglátták az igazságot –, ez az információ elkezdett gyökeret verni. Ennek a könyvnek a megjelenése rázta fel, ébresztette rá az embereket arra, hogy milyen nagymértékben felelősek a vírusok mindazért, amitől ma szenvedünk.

A kezdetektől fogva azon információkkal látlak el, amelyekre szükséged van ahhoz, hogy megvédd magad és a családod, és megerősödj, hogy a vírusok és hasonló fenyegetések ne tudjanak leteperni. Többek között mindig is ezen alapultak a Gyógyító médiumtól származó információk.

A pillanat arra szólít minket, hogy visszatérjünk az alapokhoz. A pillanat azt kívánja tőled, hogy hozzáférj a lehető legidőszerűbb – és időtlen – gyógyító információkhoz. Mint mindig, most sem kizárólag a vírusokról lesz szó. A környezetünkben lévő más veszélyekről is olvashatsz majd, amelyek ellen csak akkor tudunk védekezni, ha megfelelő ismeretekkel rendelkezünk.

Ezeken az oldalakon az időtlen Gyógyító médium gyógyítás alapjaira lelsz majd, melyeket ez a könyv mindig is kínált, valamint friss, kifejezetten a napjainkra szabott információkra. Ha már olvastad az Gyógyító médium első kiadását, tudd, hogy ezt az új kiadást is érdemes az elejétől a végéig átolvasni, hogy ne maradj le az új, gyógyulásra vonatkozó felismerésekről.

Íme, néhány példa előzetesként:

● Hogyan kapcsolódik a COVID valójában a krónikus betegséghez?

Ezt az információt megtalálod az Epstein–Barr-vírus, krónikus fáradtság szindróma és fibromyalgia című 3. fejezetben, bár mindenki számára fontos olvasmánynak vélem.

● Felfrissített, adagolással ellátott étrend-kiegészítő listák a krónikus tünetekhez és állapotokhoz

Mivel a kiegészítők elérhetősége és minősége idővel változhat, frissítettem a Másosik és Harmadik rész egyes fejezeteinek végén található étrend-kiegészítő protokollokat. Látni fogod, hogy ezek a protokollok most már megfelelnek a sorozat másik kötetében, a Tisztulj és gyógyulj című könyvben leírtaknak. A Negyedik részben egy új fejezetet is találsz majd, amely fontos útmutatást tartalmaz a táplálékkiegészítők alkalmazásához, valamint instrukciókat a Gyógyító médium cink sokkterápiával és a Gyógyító médium C-vitamin-sokkterápiával végzett immunrendszer-támogatáshoz.

● Receptek a Gyógyító médium 28 napos gyógyító-tisztító kúrájához

Most már színes receptekkel is támogathatod és motiválhatod magad a Gyógyító médium 28 napos gyógyító-tisztító kúrája során (amely egyébként vírusirtó tisztítókúra – csakúgy, mint bármelyik másik Gyógyító médium tisztítókúra).

● Még kiterjedtebb lélekgyógyító és spirituális támogatás fentről

Különleges céllal vagy itt a földön. Még a nagy bizonytalanság és változás közepette is arra van szükségünk, hogy velünk légy, megőrizd a vidámságodat, és megtaláld a módját, hogy a célodhoz kapcsolódj. A Lélekgyógyító meditációk és technikák című 24. fejezetben, A legfontosabb angyalok című 25. fejezetben, valamint a Tartsd fenn a hitedet! című 26. fejezetben találod a bővített kínálatomat. Ezeket az erőteljes technikákat – amelyekhez még az ágyból sem kell kikelned – akkor alkalmazhatod, amikor békességgel, földeléssel és teljességgel szeretnél kapcsolódni.

Soha ne felejtsd el a gyógyulás felé tett lépéseid erejét. Amikor igyekszel gondoskodni magadról, az igazságra és életerőre való törekvésed segít felszabadítani másokat. A változás, melyet a könyv máris elhozott, segíthet abban, hogy megértsd, amire gondolok:

Ennek a könyvnek köszönhetően az Epstein–Barr-vírus (EBV) tesztelése egyre inkább rendszeres gyakorlattá válik mind a hagyományos orvoslás, mind a természetgyógyászat világában, mivel az orvosok kezdik összekapcsolni betegeik rejtélyes tüneteit az EBV-vel. Ez annak a több százezer betegnek köszönhető, akik elhozták ezt az információt az orvosuk rendelőjébe, és segítséget kértek az itt olvasottakkal kapcsolatban. Az olvasók egyre több egészségügyi szakembernek viszik el a könyvet, ami új mozgalmat indított el a krónikus betegségek mélyebb okainak feltárására – és az EBV komolyan vételére. A Gyógyító médium megjelenése előtt az EBV-t úgy kezelték, mint ami gyakorlatilag nem ok az aggodalomra. Az orvosok nem tudták, hogy mire képes ez a vírus – mert az orvostudomány és kutatás számára például nem derült ki, hogy az EBV olyan tüneteket hoz létre, amelyek neurológiai problémákhoz vezetnek. Az EBV tesztelése és a rá irányuló tudatos figyelem ma már egyre mindennaposabb az orvosi rendelőkben. A kutatás és tudomány végre elkezdte felfedezni az összefüggést az Epstein–Barr-vírus és tucatnyi beteg állapot között.

Ez a könyv emellett arra késztette az orvostudományt és kutatást, hogy lassan kivegyék a Lyme-kórt a bakteriális kategóriából, és egyelőre az autoimmun kategóriába sorolják. Bár a Lyme-kór autoimmun betegségként való megjelölése még mindig nem jelenti a Lyme-tünetek teljes megértését, bizonyos szempontból ezzel az átkategorizálással ismerte el az orvostudomány és kutatás, hogy „nem értjük ezt annyira, mint gondoltuk” – ami jelentős elmozdulás a fejlődés felé. Ez megint csak arról tanúskodik, hogy az olvasók a tettek mezejére léptek a Lyme-kórról szóló 16. fejezetben található információk alapján. Ez mindazoknak köszönhető, akik itt a Gyógyító médium című könyvben elolvasták, hogy a Lyme-kór vírusos és nem bakteriális, akik továbbadták ezt az információt az orvosaiknak, és akik alkalmazták az itteni gyógyító protokollokat, és eredményeket értek el velük. Köszönhető továbbá azoknak az orvosoknak, akik megtanulták az itt leírtakat, miközben a pácienseiknek segítettek. Sok orvos még a magánéletében is alkalmazta a gyógyító protokollokat.

Egy másik fontos változás: ez a könyv új szinten értelmezi azt, hogy a mérgező nehézfémek valójában mire képesek – milyen betegségeket okozhatnak, és mit súlyosbíthatnak, ha a szervezetünkben vannak. Mindazoknak köszönhetően, akik elolvasták a Gyógyító médium által átadott információt, és úgy döntöttek, hogy változtatnak a világon, a mérgező nehézfémek és a vírusok közötti kapcsolat is kezd bekerülni az emberek tudatába.

Ez csak néhány a sok változás közül, amelyeket észlelni kezdünk, amint ezek a tények egyre több és több emberhez jutnak el. Hírvivőként vagyok itt, hogy élő szavakat kínáljak fentről, és megoldásokat arra, ami ma egészségügyi téren a legnagyobb kihívást jelenti a számunkra. Ezzel az új kiadással potenciálisan még nagyobb haladás érhető el.

Megérdemled a válaszokat. Megérdemled, hogy meglegyen a tudásod és az eszközeid ahhoz, hogy megvédhesd magad és a szeretteidet. Soha ne feledd: a gyógyulásért végzett munkádnak nagyobb jelentősége van, mint azt valaha gondolnád.

Áldás kísérjen!
Anthony William, Gyógyító médium

„A kezedben tartott könyvvel kezdődött minden – ez a friss, aktualizált, időszerű kiadása annak, amelyben először nyitottam meg az ajtómat bárki és mindenki előtt a fentről származó gyógyító tudásommal, hogy a szélesebb tömegeknek is segíthessek válaszokat kapni, gyógyulni és visszaszerezni az életüket.”

Anthony William, Gyógyító médium

ELSŐ RÉSZ

KEZDJÜK AZ ELEJÉN

„Ennek a munkának szenteltem az életemet. Hírvivőként vagyok itt. Én ez vagyok.

Gyerekkoromban azt mondták nekem, hogy adottságom van. Ahogy teltek az évek, az Együttérzés szelleme tökéletesen megértette velem, hogy ez az adottság soha nem volt az enyém. Azoké, akik rászorulnak, akik küszködnek és szenvednek, és a válaszokat keresik. Ez az adottság téged szolgál.”

Anthony William, Gyógyító médium

1. FEJEZET

A gyógyító médium története

Amikor először jelent meg ez a könyv, olyan igazságokat fedtem fel benne, amelyeket máshol nem hallhattál. Nem fogsz ilyeneket hallani az orvosodtól, nem olvashatod más könyvekben, és nem kereshetsz rá az interneten.

Mindeddig felfedetlen próféciák ezek, amelyekre most először világítok rá.

A Gyógyító médium eredeti kiadása óta – a könyvben és a sorozat többi kötetében feltárt eredeti és egyedi információnak köszönhetően – végre változás érzékelhető abban, ahogyan az orvosok a tünetekre, a különböző betegségekre és rendellenes állapotokra tekintenek. Ez az információ mind az alternatív, mind a hagyományos orvoslást új irányba kezdte terelni. Felnyitotta az orvosok szemét, hogy végre ráébredhessenek a vírusok globális népességre tett széles körű hatására. A könyvemre világszerte előszeretettel hivatkoznak az orvosok a rendelőjükben.

Nem vagyok orvos. Nem végeztem orvosi egyetemet. Mégis olyan dolgokat mondhatok neked a saját egészségedről, amelyeket senki más. Olyan krónikus vagy titokzatos betegségekről fedhetem fel előtted a fátylat a rendelkezésemre álló – és az orvostudományt még évtizedekkel megelőző – orvosi információ segítségével, amelyeket az orvosok gyakran félrediagnosztizálnak, félrekezelnek vagy bizonyos címkékkel illetnek annak ellenére, hogy esetleg nem is tudják pontosan, mi okozza a tüneteket.

Kisgyerekkorom óta segítettem az emberek gyógyulását azokkal a felismeréseimmel, amelyeket most meg fogok osztani veled is. Ideje, hogy te is értesülj ezekről a titkokról, és megtanuld kezelni a gyógyulás ezen hathatós eszközeit.

Szellem így tudatta velem, hogy mi a feladatom.

VÁRATLAN VENDÉG

A történetem 4 évesen kezdődik.

Vasárnap reggel egy idős férfi hangjára ébredek.

A jobb fülem mellől hallom, egészen közelről. És nagyon tisztán.

Azt mondja: „Én vagyok a Legmagasabb Szellem. Nem áll felettem más, csak Isten.”

Ez megzavar és megijeszt. Van valaki a szobámban? Kinyitom a szemem és körülnézek, de senkit nem látok. Arra gondolok, hogy talán kint, a rádióban beszél valaki.

Felkelek és odamegyek az ablakhoz. Nincs ott senki – még nagyon korán van. Fogalmam sincs, hogy mi történik, és nem tudom, mit tegyek.

Kiszaladok a szüleimhez, ahol biztonságban érzem magam. A hangról nem szólok egy szót sem. A nap során azonban furcsa érzésem támad – mintha figyelnének.

Este leülök a megszokott székemre a vacsoraasztalhoz. Velem vannak a szüleim, a nagyszüleim és még néhány rokon.

Evés közben egyszer csak meglátom, hogy egy idegen férfi áll a nagymamám mögött. A haja és a szakálla ősz, és barna köpenyt visel. Úgy gondolom, hogy a család barátja, és ő is vacsorázni jött. Ahelyett azonban, hogy leülne közénk, ő csak áll a nagymamám mögött, és nem néz senkire, csakis rám…

Mivel a családból senki nem reagál arra, hogy ott van, lassan rájövök, hogy csak én látom őt. Félrenézek, hogy meglássam, eltűnik-e. Amikor visszanézek, még mindig ott áll, és merően néz rám. A szája nem mozog, mégis tisztán hallom a hangját a jobb fülem mellől. Ugyanaz a hang, amelyet ébredéskor hallottam. Ezúttal azt mondja: – Miattad jöttem.

Abbahagyom az evést.

– Mi a baj? – kérdezi anyám – Nem vagy éhes?

Nem válaszolok, csak nézek a férfira, aki felemeli a jobb karját, és int, hogy menjek oda a nagymamámhoz.

Az ösztöneim félreérthetetlenül azt súgják, hogy kövessem az utasításait, úgyhogy kimászom a székemből, és odamegyek a Nagyihoz.

Megfogja a kezemet, és a nagymamám mellkasára teszi, miközben ő eszik.

A Nagyi ijedten hátrahőköl.

– Mit csinálsz? – kérdezi.

Az ősz férfi rám néz.

– Mondd, hogy tüdőrák.

Zavarban vagyok. Azt sem tudom, mi az, hogy tüdőrák.

Próbálom kimondani, de csak érthetetlen motyogásra telik.

– Na, még egyszer! – mondja nekem – Tüdő.

– Tüdő – mondom.

– Rák.

– Rák – mondom.

Most már az egész család engem bámul.

Még mindig az ősz férfira figyelek.

– Most mondd, hogy a Nagyinak tüdőrákja van!

– Nagyinak tüdőrákja van – mondom.

Hallom, amint egy villa koccan az asztalon.

Az ősz férfi most elhúzza a kezem a Nagyitól, és gyengéden visszavezeti a testem mellé. Aztán megfordul, és felmegy egy lépcsőn, ami azelőtt ott sem volt.

Visszanéz rám, és azt mondja:

– Mindig fogsz hallani felőlem, de lehet, hogy látni nem látsz többé. Nincs okod aggodalomra.

A lépcsőn kaptatva a plafonon át kilép a házunkból – és most már tényleg eltűnik.

A nagymamám rám mered.

– Azt mondtad, amire gondolok?

Az asztal körül nagy a riadalom. Ami történt, annak több okból semmi értelme – kezdve azzal, hogy amennyire tudjuk, a Nagyi jól van. Nem vett észre semmit, és nem is járt orvosnál.

Másnap reggel felébredek... és újra hallom a hangot: „Én vagyok a Legmagasabb Szellem. Nem áll felettem más, csak Isten.”

Ahogy az előző reggelen, most is körülnézek, de nem látok senkit.

Attól a naptól kezdve kivétel nélkül minden reggel ez történik.

A nagymamámat mindeközben megrázta, amit mondtam. Annak ellenére, hogy jól érzi magát, időpontot kér egy általános kivizsgálásra.

Pár hét múlva elmegy az orvoshoz, és a mellkasröntgen kimutatja, hogy tüdőrákja van.

A HANG

Amint a titokzatos látogató minden reggel köszönt engem, kezdek odafigyelni arra, hogy milyen a hangja.

Kristálytiszta hang, valahol a bariton és a tenor között – a skála mélyebb végén helyezném el, de nem nagyon mély. Mélysége és rezgése van. Annak ellenére, hogy a jobb fülem mellől szól, olyan, mintha körülvenne a hangzás. A látogató reggelente a leghangosabb.

A korát nehéz megsaccolni. Néha úgy hangzik, mint egy kivételesen erőteljes, egészséges nyolcvanéves, ami passzol az ősz férfihoz, akit a vacsoránál láttam. Máskor olyan a hangja, mintha több ezer éves lenne.

Mondhatjuk, hogy megnyugtató hang. Ennek ellenére nehéz hozzászokni, hogy folyamatosan hallok egy hangot. Nem belülről szól. Nem az általam elgondolt gondolatok azok. Nem a saját belső hangom. El tudom választani a saját gondolataimat a hangtól, amit hallok. Külső forrásból, a jobb fülem mellől, kissé felülről szól, mintha közvetlenül állna mellettem valaki. Akarattal nem tudom elűzni.

Fizikailag képes vagyok blokkolni. Ha a fülem elé teszem a kezemet, nagyon távoli lesz a hangzása. Amint a kezemet elveszem onnan, ismét teljes hangerővel szól.

Kérem, hogy ne beszéljen hozzám. Először udvarias vagyok. Aztán már nem.

De nem számít, hogy mit mondok. Ha akar, beszél hozzám.

AZ EGYÜTTÉRZÉS SZELLEME, A LEGMAGASABB SZELLEM

Elkezdtem a nevén, a Legmagasabb Szellemnek nevezni a hangot. Néha röviden csak Szellemnek vagy Legmagasabbnak hívom.

Nyolcéves koromra már folyamatosan, egész nap hallom Szellemet. Tájékoztat mindenki egészségéről, akivel csak találkozom.

Nem számít, hogy hol vagyok vagy éppen mit csinálok, bárkinek a fájdalmairól és betegségéről tájékoztat, aki a közelemben van, és arról is, hogy az adott személynek mit kell tennie ahhoz, hogy jobban legyen. Hihetetlen stresszt okoz ennek a folyamatos és privát információáramnak a kérlelhetetlensége.

Kérem őt, hogy ne mondjon el nekem olyan dolgokat, amelyekről nem akarok tudni.

– Nem vagyunk hosszú ideig ezen a Földön – mondja Szellem. – Nem vesztegethetjük az időt.

Azt mondja, hogy az együtt töltött rövid idő alatt a lehető legtöbb dolgot meg akarja tanítani nekem, és hogy egyetlen pillanatot sem mulaszthatok el.

Ez letaglóz. Valahogyan azt hittem, hogy az élet olyan hosszú, hogy azt az érzetet kelti, mintha örökké élnénk. Érzem, amint a gyerekkoromat elfújja a Szellem által éppen megosztott igazság kijózanító valósága. Amikor azt mondom neki, ez túl sokat követel tőlem, figyelmen kívül hagyja.

Megtanultam azonban, hogy képes vagyok párbeszédet folytatni vele. Már elég nagy vagyok ahhoz, hogy bizonyos alapvető kérdéseket feltegyek neki, úgyhogy megkérdezem tőle: – Ki vagy te? Mi vagy te? Honnan jöttél? És miért vagy itt?

Szellem azt feleli: – Először elmondom, hogy mi nem vagyok. Nem vagyok angyal. És nem vagyok személy. Soha nem voltam emberi lény. Kísértet vagy „szellemi vezető” sem vagyok. Egy szó vagyok.

Gyorsan pislogok, próbálom felfogni mindezt. Csak az jut eszembe, hogy megkérdezzem: – Melyik szó?

– Együttérzés – feleli erre.

Nem tudom, mit mondjak. De nem is kell. Ő folytatja. – Lényegében az együttérzés szó élő lényege vagyok. Isten ujjhegyénél ülök.

– Ezt nem értem. Te vagy Isten?

– Nem – válaszolja a hang. – Isten ujjhegyénél egy szó ül, és ez a szó: együttérzés. Én az a szó vagyok. Egy élő szó. Az Istenhez legközelebb eső szó.

Rázom a fejemet. – Hogyan lehetsz egy szó?

– A szó energiaforrás. Bizonyos szavaknak hatalmas erejük van. Isten olyan fényt önt a szavakba, mint amilyen én vagyok, és az élet leheletét csepegteti belénk. Több vagyok egy puszta szónál.

– Vannak mások is, hozzád hasonlók? – kérdezem.

– Igen: Hit. Remény. Öröm. Békesség. És mások. Ők is mind élő szavak, de én felettük ülök, mert én vagyok a legközelebb Istenhez.

– Ezek a szavak is beszélnek az emberekhez?

– Úgy nem, ahogy én hozzád. Ezeket a szavakat az emberi fül nem hallja. Ők minden ember szívében és lelkében élnek. Ahogyan én is. Az olyan szavak, mint az öröm és a békesség, nincsenek egyedül a szívben. A teljességükhöz szükség van az együttérzésre.

– Miért nem elég a békesség önmagában? – kérdezem. Azóta, amióta Szellem belépett az életembe, sokszor vágytam békességre és csendre.

– Az együttérzés a szenvedés megértése – válaszolja. – Addig nincs békesség, öröm vagy remény, amíg a szenvedőket nem értik meg. Az együttérzés a lelke ezeknek a szavaknak; nélküle üresek mind. Az együttérzés tölti meg őket igazsággal, méltósággal és céllal.

Én az együttérzés vagyok. És senki nem ül felettem, csak Isten.

Próbálván megérteni a hallottakat, megkérdezem: Akkor micsoda Isten?

– Isten egy szó. Isten a szeretet, mely minden egyéb szó felett áll. Isten is több egy szónál. Mert Isten mindent és mindenkit szeret. Isten a létezés legerősebb forrása.

Az emberek is tudnak szeretni. De az emberek nem szeretnek mindenki mást feltétel nélkül. Isten igen.

Ez túl sok ahhoz, hogy megemésszem. Egyetlen személyes kérdéssel vetek véget a beszélgetésnek: – Máshoz is beszélsz? – Mert ha igen (gondolom), akkor megkeresem őket, hogy ne érezzem ennyire egyedül magam.

– Az angyalok és más lények tőlem várnak iránymutatást. Mindenkinek, aki meghallgat, átadom Isten leckéit és bölcsességét – feleli a Legmagasabb Szellem, akiről most már tudom, hogy az Együttérzés szelleme. – De a földön közvetlenül csak hozzád beszélek így.

ÉN ÉS AZ ÁRNYÉKOM

Gondolhatod, hogy ez 8 évesen túl sok az embernek.

Az, hogy állandóan tisztán hallom egy szellem hangját, és bármikor párbeszédet kezdeményezhetek vele, még a médiumok között is kivételes tapasztalás. Az pedig még ennél is szokatlanabb, hogy a hang a fülemen kívülről szól hozzám, tehát független, a gondolataimon kívül álló forrás. Lényegében arról van szó, hogy valaki mindenhová követ – valaki, aki olyan dolgokat mond nekem a körülöttem lévők egészségéről, amit nem igazán akarok hallani.

A jó oldala az, hogy az Együttérzés szelleme hihetetlenül haladó – a korát évtizedekkel megelőző – egészségügyi információval lát el; haladóbb információval, mint amivel bármilyen orvos vagy egészségügyi témában jártas forrás rendelkezhet a krónikus betegségekkel kapcsolatban. Ráadásul rendszeresen informál a saját egészségemről is, ami igazán ritkaság.

Az Együttérzés szelleme sokkal többet mond puszta egészségügyi és orvosi információnál. Olyan szintű rálátást ad a világ működésére, ami túlmutat azon, amit bárki tudhat a bolygóról, a világegyetemről és az életről a föld bolygón túl. Mesél nekem az ősi civilizációkról és arról, ami felfedezetlenül hever a tengerek mélyén. Mesél a gonosz emberek által létrehozott evilági csalásokról és a globális iparágak emberi egészségre kiható csalásairól. Mesél a környezeti váltásokról, arról, hogy mivel küzd a bolygó, és jövőbeli hányattatásokról, melyek sok-sok embert érintenek majd.

Ezek azok a dolgok, amelyeken nem változtathatok. Az Együttérzés szelleme arra tanít, hogy nincs hatalmunk azon emberek szabad akarata felett, akik kapzsiságból és játékból ámokfutást rendeznek a bolygón. Ahol számít, amit teszek, az az, hogy segítek az embereknek a válaszkeresésben, hogy egészségesebbek legyenek, és visszakapják az életüket – hogy boldogabban és egészségesebben élhessenek, és legalább belül, magukban megtalálják a békességet.

Bár most már tudom, hogy a Legmagasabb Szellem az együttérzés szó élő esszenciája, nekem is nehéz lehet nyitottnak maradnom az Együttérzés szelleme névre. Látom, hogy milyen együttérzéssel van mások iránt, a szenvedésük és küzdelmeik iránt, és hogy mire van szükségük. De hol van az együttérzés irántam, kérdem én, hogy ilyen nagy felelősséget kellett a vállamra vennem ilyen zsenge korban? Szeretném, hogy a gyerekkori énemnek is jusson az Együttérzés szellemének fókuszából és szeretetteljes természetéből; szeretnék vele némi énerősítő időt, ez pedig nagyon korlátozott. Akárki van velem, az Együttérzés szelleme rá összpontosít. Minél többen vesznek körül, annál nagyobb szükség van rám. Még amikor egyedül vagyok a szüleimmel, az Együttérzés szelleme akkor is arra sarkall, hogy azzal foglalkozzak, hogy mi van velük.

Csak néha van részem röpke, kettesben töltött pillanatokban, amikor vigaszt és megerősítést nyújthat, hogy az Együttérzés szelleme törődik velem. Ilyenkor biztosít az irántam való együttérzéséről, bár 8 évesként még nincs meg igazán a perspektívám és az elfogadásom, hogy ezt a maga teljességében megérthessem vagy érezhessem. Én azt érzem, hogy nagy súly nehezedik a vállamra óráról órára – sőt, néha másodpercről másodpercre. Attól függően, hogy mennyi munkát igényel, hogy lássam a világ szenvedését, és mindig, mindenkire odafigyeljek, aki éppen mellettem van, néha kikapcsolom azt, amit csak SZELLEMNEK NEVEZEK. Máskor nyitottabb vagyok, és az Együttérzés szellemének hívom. Megint máskor – amikor hatalmas súllyal nehezedik rám a belső küzdelem, hogy egy hangot hallok és annak a nyers valósága, hogy az ébren töltött időmet ezzel a hanggal töltöm, aki mindenkire összpontosít körülöttem – a Legmagasabb Szellemnek hívom.

Próbál rávenni, hogy bölcsen használjam a szabad akaratomat. Nyolcévesen egy héten át építek egy gátat a házunk melletti pataknál. Szellem szerint ez rossz ötlet, mert el fogja árasztani a szomszéd pázsitját.

– Nem lesz baj – mondom.

Aztán jön egy felhőszakadás, a patak kiönt – és vízzel árasztja el a szomszéd pázsitját. Miközben a szomszéd férfi kiabál velem, a fülem mellől hallom: – Én megmondtam. De nem hallgattál rám.

Szellem állandóan szemmel tartja minden mozdulatomat, és megmondja, mit tegyek, és mit ne. Ez szinte lehetetlenné tesz minden normális gyerekkori tevékenységet. A gátépítés évében pontosan és kimerítő részletességgel ismerem a barátaim fizikai és érzelmi egészségét, de a tanítónőmét is, aki éppen egy borzasztó párkapcsolatban szenved. Minden kis részletét magamba fogadom, ami teljesen elborít, és gyötrelmes.

Abban az évben az Együttérzés szelleme elmondja nekem, hogy egy osztálytársam agyhártyagyulladásban szenved. Elmondom a tanárnőnek, aki kihívja azt a fiút az asztalához, és megkérdezi tőle, hogy tényleg agyhártyagyulladása van-e. A fiú még csak nem is hallotta ezt a szót soha, és fogalma sincs, hogy mit jelenthet.

– Hát, ha most éppen nincs is neki, hamarosan el fogja kapni – mondom.

A tanárnőt megriasztja ez a komoly vád, ezért felhívja a szüleinket, és mindkettőnket elküld az iskolanővérhez. A nővér megméri a lázunkat, de mindkettőnknek normál a hőmérséklete. Hamarosan megérkeznek az osztálytársam szülei és az anyukám. A tanárnővel az élen mind bemasírozunk az igazgatói irodába, ahol nagy kérdezősködés kezdődik. – Agyhártyagyulladása lenne? – kérdezik a felnőttek egymást. – Hol kaphatta el?

– Nem – jutnak végül megegyezésre. – Fogalmunk sincs, hogyan kaphatta volna el.

– Hát – ismétlem a korábbi szavaimat –, szerintem hamarosan le fogja teperni.

Anya tudja, mik történnek velem, ezért felismeri, hogy nagyon valószínű, amit állítok, és kiáll mellettem: – Nagyon nagy eséllyel meg fog történni.

A többi felnőtt kérdezgetni kezd. – Voltál olyan valaki közelében, akinek agyhártyagyulladása van?

Mondom, hogy nem. A megbeszélés hamarosan véget ér, és az osztálytársam, a tanárnő és én visszamegyünk az osztályterembe.

Az osztálytársam másnap nem jön iskolába. Értesítik a tanárnőt, hogy kórházban van – 40 fokos lázzal és agyhártyagyulladással.

Az ilyen és hasonló tapasztalatokkal oda jutok, hogy nincs időm és energiám arra, hogy magamra összpontosítsak. Azt is lehetségesnek tartom, hogy elvesszek a mindenki más életével kapcsolatos rengeteg beáramló információban és részletben.

Amikor úgy érzem, hogy oda a szabadságom, az Együttérzés szelleme reményt adó, kedves, és mégis mindig őszinte és a jövőbe tekintő szavakkal fordul felém. Azt mondja, számítsak a legrosszabbra – és hogy túl leszünk majd rajta. – A legnagyobb megpróbáltatások még várnak rád.

– Hogy érted ezt? – kérdezem.

– Százévente csak egy-két ember kap ilyen ajándékot – mondja. – Nem tipikus ráérző vagy okkult képességről van szó. A legtöbben nem élik túl. Már-már kibírhatatlannak fogod találni, hogy nem élhetsz úgy, mint egy normális ember, nem is beszélve a normális kamaszok életéről.

Végezetül szinte semmi mást nem fogsz látni, csak mások szenvedését. Valahogy meg kell találnod a módját, hogy élni tudj ezzel. Különben nagy az esélye, hogy véget vetsz az életednek.

TESTOLVASÁS

Szellem lesz a legjobb barátom és albatroszom. Értékelem, hogy kiképez a feladatra, amelyet Isten választott nekem. Ennek ellenére a felelősség óriási.

Egy nap azt mondja, hogy menjek el a közeli nagy és szép temetőbe. – Arra kérlek, hogy állj oda a mellé a sír mellé – mondja – és találd ki, hogyan halt meg, aki oda van temetve.

Elég különös kérés egy 8 éveshez.

Addigra azonban már annyit bombázott a barátaim és vadidegenek egészségi állapotával kapcsolatos információval, hogy megpróbálom ezt is csak egy ilyen esetnek tekinteni.

Szellem segítségével eleget tudok tenni a kérésnek.

Ez a képességem újabb vetületét mutatja meg: Szellem nemcsak szóban közöl velem információt az emberek egészségügyi problémáiról, hanem segít az emberek testét fizikailag megjelenítenem és megvizsgálnom.

Sok évet töltök a gyerekkoromból ennek a gyakorlásával különböző temetőkben, több száz holttestten. Annyira jó leszek benne, hogy szinte azonnal megérzem, ha valaki szívrohamban, stroke-ben, rákban, májbetegségben, autóbalesetben halt meg, vagy akár öngyilkos lett, illetve gyilkosság áldozata volt.

Ezzel együtt Szellem megtanítja, hogyan nézzek nagyon mélyre az élők testében. Azt ígéri, hogy a képzés végére képes leszek bárkit megvizsgálni, és hihetetlen pontossággal megfejteni a problémáját.

Ha elfáradok vagy szeretném csak simán jól érezni magam, mindig azt mondja nekem: – Egyszer majd olyan vizsgálatokat végzel az embereken, ami az életet vagy a halált jelentheti számukra. Meg fogod tudni mondani, ha valakinek készül összeomlani a tüdeje, vagy éppen el akar záródni egy ütőere, ami miatt megáll a szíve.

Egyszer visszakérdeztem erre: – Kit érdekel? Mit számít ez? Miért nekem fontos?

Muszáj, hogy érdekeljen – felelte Szellem. – Minden számít, amit bárki tesz itt a földön. A jó munka, amit végzel, a lelkednek fontos. Komolyan kell venned ezt a feladatot.

ÖNGYÓGYÍTÁS

Kilencévesen, míg a többi gyerek kerékpározik és baseballozik, én a körülöttem lévők betegségeivel szembesülök és az Együttérzés szellemét hallgatom, aki elmondja, hogy mit kell tenniük, hogy jobban legyenek. Megtanulom, mit nem tudnak megtenni a felnőttek az egészségükért, és hogy pontosan mit kellene tenniük a gyógyulás érdekében.

Ekkorra annyira telítve vagyok egészségügyi tudással és a képzéssel, hogy nehezemre esik nem alkalmazni.

Az egyik lehetőség akkor adódik, amikor megbetegszem. Egy este, amikor a családommal egy étteremben vacsorázunk, figyelmen kívül hagyom Szellem szokásos étrendbeli javaslatait és figyelmeztetéseit, és az ételtől, amit eszem, ételmérgezést kapok. Azért választom azt az ételt, mert ebben a korban nagy biztonságérzetet jelent a számomra a tudat, hogy ha megbetegszem, az Együttérzés szelleme mellettem van, hogy segítsen. Hamar megtanulom, hogy nem bölcs dolog így tekinteni a dolgokra. Az Együttérzés szelleme hagyja, hogy magam vonjam le ezt a fontos tanulságot egy egész életre: az, hogy ő velem van, nem jelenti azt, hogy nem lesz részem kellemetlenségben vagy fájdalomban a saját rossz döntéseim következményeképpen.

Amikor lebetegszem az ételtől, arra gondolok, hogy jól van, ételmérgezést kaptam. Egy vagy két nap alatt túl leszek rajta. Aztán makacsuk kitart, a napok összefolynak. Hirtelen arra eszmélek, hogy két hét is eltelt. Gyötrelmes hasfájással nyomom az ágyat. A szüleim elvisznek az orvoshoz, és egy éjjel még az ügyeletre is, amikor nagyon rosszul vagyok, hátha lehet könnyíteni valahogyan az állapotomon, de sem a láz, sem a hasi fájdalmak nem szűnnek. Végül az Együttérzés szelleme a delíriumomon áttörve közli a diagnózist: mono étkezési protokollra van szükségem, hogy megszabaduljak ettől a konkrét E. coli baktériumtörzstől a testemben. Egyenesen megparancsolja, hogy menjek át a nagyapámhoz, és szedjek le egy doboz körtét az ő ősi géneket hordozó heirloom fájáról. Azt mondja, hogy semmit ne egyek ezeken az érett körtéken kívül, és meggyógyulok.

Az utasításait követve gyorsan felépülök.

RÚGD KI, ISTEN!

Tízévesen, Szellemen átlépve, megpróbálok közvetlenül a főnökével tárgyalni. Egy kicsit már nagyobb vagyok; eddigre már hat éve csinálom ezt. Úgy döntök, hogy végre eljött az én időm.

Rájövök, hogy imádság révén nem tudom elmondani Istennek, amit akarok, mert az Együttérzés szelleme ezt meghallja.

Ezért felmászok a környéken fellelhető legmagasabb fákra, hogy a lehető legközelebb kerüljek Istenhez, és üzeneteket vések a törzsükre.

Az egyik első üzenetem így szól: „Isten, én szeretem Szellemet, de ideje, hogy megszabaduljunk a közvetítőtől.”

Ezt néhány őszinte kérdés követte:

„Isten, miért kell az embereknek megbetegedniük?”

„Isten, miért nem te hozol helyre mindenkit?”

„Isten, miért nekem kell segítenem az embereken?”

Bár számomra nagyon is logikusnak tűnnek ezek a kérdések, válasz nem érkezik rájuk.

Ezért még veszélyesebb, még magasabb fákat keresek, és ezeknek is a legmagasabb ágaira mászom azt remélve, hogy a vakmerőségemmel majd felkeltem Isten figyelmét. Ezúttal közvetlen tetteket követelek:

„Isten, kérlek, add vissza nekem a csendet!”

„Isten, nem akarom többé Szellemet hallani. Kérlek, mondd neki, hogy menjen el!”

Az „Isten, szabadíts meg!” szavak karcolása közben rossz helyre lépek, és majdnem leesem az ágról. Nem arra a szabadságra vágyom! – gondolom! Legyőzve, lassan kúszom vissza, le a biztonságba.

Semmit nem érek ezekkel az üzenetekkel. Szellem csak beszél hozzám tovább.

Ha tud is róla, hogy megkíséreltem aláásni a tekintélyét, van annyira elnéző, hogy nem dörgöli az orrom alá. Sokkal fontosabb munka vár rám.

AZ ELSŐ PÁCIENSEK

Tizenegy évesen szeretnék valami produktív és szórakoztató dologgal foglalkozni, ami eltereli a figyelmemet a fülembe duruzsoló hangról, ezért állást vállalok egy tőlünk tizenhat kilométernyi kerékpárútra lévő golfpályán; az ütőket hurcolom.

A képességemet azonban nem ilyen könnyű félretenni. Ütőcipelés közben nem állom meg, hogy felvilágosítsam a játékosokat az egészségügyi állapotukról. Sokszor előbb tudtam merev ízületeikről, rossz térdükről, csípőfájdalmukról, bokasérüléseikről, íngyulladásukról és így tovább, mint ők maguk.

Úgyhogy ilyeneket mondtam: „Kicsit félremennek a lendítései, de ez nem is csoda a maga csuklóalagút-szindrómájával”, vagy „Jobban tenné, ha foglalkozna a baloldali csípőízületi gyulladásával”.

Elképedve néznek rám, majd megkérdezik, hogy honnan tudok erről.

Aztán tanácsot kérnek, hogy mitől javulhatna az állapotuk. Erre én elmondom nekik, hogy mit egyenek, hogyan változtassanak a viselkedésükön, milyen terápiával próbálkozzanak stb. Az Együttérzés szellemének a javaslataira gyakran felkapják a fejüket, mivel ezekben a korai időkben még a gyógyító ételekre vonatkozó legenyhébb tanács is megdöbbentést kelt.

Miután éveken át végzem ezt a munkát, már nagyon vágyom valami változásra. Úgy gondolom, hogy ha az Együttérzés szellemének gyógyító ételekre és étrend-kiegészítőkre vonatkozó javaslatait osztom meg az emberekkel, akár olyan helyen is dolgozhatnék, ahol ilyeneket árulnak. Úgyhogy árufeltöltői állást vállalok egy helyi élelmiszerüzletben.

Akik az Együttérzés szellemére és a segítségemre hagyatkoznak, akkor jönnek, amikor akarnak, én pedig lazítok egy kicsit a polcpakolás közben. A tulajdonos nem bánja, hogy a munkámat időszakosan megszakítják, mert új ügyfeleket hozok neki.

Ráadásul ő maga is a páciensem.

Ha valaki megkérdezi tőlem, hogy honnan tudom, amit tudok, azt felelem, hogy „az Együttérzés szellemétől”.

Kicsit furcsa dolog a gyomorhurutjáról beszélgetni valakivel egy szupermarketben a polcsorok között. És nem is könnyű, mert nem sok étrend-kiegészítő kapható ott, és a konkrét gyógyító tulajdonságokkal bíró élelmiszerek kínálata is korlátozott. Szellem azt magyarázza, hogy pár évtizeden belül az üzletek sokkal jobban el lesznek látva egészséges termékekkel. Addig is segít kreatívan kiötölni a gyógyulási terveket – például hogy szárzellert préseljek a problémáikra, amit ott helyben, az üzletben meg is teszek. Élvezem, hogy egyenesen azt adhatom az emberek kezébe, amire szükségük van, hogy jobban legyenek.

A NAGY ERŐVEL HATALMAS BŰNTUDAT JÁR

Tizennégy évesen előfordul, hogy amikor a buszon vagy a vonaton ülök, az Együttérzés szelleme megint rákezd, és felhozza az előttem ülő valamilyen egészségügyi problémáját, úgyhogy megérintem a vállát, és elmondom neki, amit tudok. Van, hogy hálásan reagálnak erre. Máskor olyanokkal vádolnak, hogy betörök a magánszférájukba. „Ismeri az orvosomat?” – kérdezik néha. „Megszerezte az orvosi kartonomat?” Rengeteg gyanakvással és ellenségességgel állok szemben, különösen mivel még nem is léptünk be az internetes és digitális korba, és az orvosi kartonokat még nem vitték számítógépre. Minden papíron van, jól elzárva az orvosi rendelőkben.

Idővel megtanulom óvatosan megfontolni, hogy kinek segítsek kéretlenül. Ha valakivel rendszeresen találkozom, még mindig késztetést érzek, hogy megosszam vele, amit tudok. Ezért rászokom, hogy először megkérjem az Együttérzés szellemét, hogy olvassa le az illető az érzelmi állapotát, hogy el tudjam dönteni, megközelíthető-e. Ez jócskán lecsökkenti a kényelmetlen helyzeteket.

Idegenekkel szemben általában megtartom magamnak, amit látok. Ez persze egyben teher is. Tinédzserként még nagyobb felelősséget érzek a tetteimért. Tehát ha valakit vesebetegség veszélye fenyeget, vagy rákja van, és én nem teszek semmit, egy részem úgy érzi, hogy ha végül komolyan megbetegszik vagy meghal, az az én hibám. Amikor ez naponta több százszor előfordul, a bűntudat és a felelősségérzet mindent elsöprő erővel csap le az emberre.

SZÖKÉSI KÍSÉRLETEK

A tízes éveim második felében az élet még tovább bonyolódik. A legtöbben például televízió-nézéssel lazítanak és kapcsolnak ki. Én azonban a képernyőt bámulva is az ott megjelenők egészségügyi profilját kapom meg az Együttérzés szellemétől. Az Együttérzés szelleme arra sarkall, hoy automatikusan vizsgáljak meg mindenkit, akit látok, akár tud a problémájáról, akár nem. Amikor ez történik újra és újra, a televízió nem szórakoztat – csak lecsapol.

Ha moziba megyek, ennél is rosszabb a helyzet. Kontrollálhatatlanul scannelem minden ember egészségi állapotát az én soromban, az előttem lévő sorban, a mögöttem lévő sorban, és így tovább.

És ez még nem minden. A filmben szereplőket is végig scannelem. Meg tudom mondani, hogy milyen egészségi állapotban voltak az egyes színészek a forgatás ideje alatt és a jelen pillanatban. Képzeld el, hogy milyen lehet elvinni egy lányt moziba úgy, hogy folyamatosan bombáznak a körülötted lévők és a vásznon megjelenő színészek egészségügyi adatai.

Ha belegondolsz, hogy a legtöbb tini a legkevésbé sem szeretné másnak érezni magát, mint a többiek, megértheted, hogy ez az időszak különösen nehéz. Az elidegenedés erős érzései és a mindent elborító felelősségérzet kamaszos lázadáshoz vezetnek. Különböző terveket gyártok az „adottságomtól” való megszabaduláshoz.

Sok időt töltök az erdőben. A természetet megnyugtatónak találom, és különösen nagyra értékelem az emberek hiányát. Szellem segítségével nappal megtanulom azonosítani a különböző madárfajokat. Éjjel pedig megtanítja nekem a csillagok neveit – azokat, amelyeket a tudósoktól kaptak, és azokat is, amelyeket Istentől. Ezzel azonban nem szöktem meg igazán, mert Szellem arra is megtanít, hogyan ismerjem fel a környezetemben lévő gyógynövényeket és élelmiszereket – a molyhos ökörfarkkórót, a lósóskát, az útifüvet, a gyermekláncfüvet, a bojtorjángyökeret, a csipkebogyót és a vadrózsa szirmát, a vadalmát, az erdei bogyókat – és hogyan használjam fel őket a gyógyításhoz.

Az autószerelés is érdekelni kezd. Szeretek tárgyakat megjavítani, mert ehhez nem kell érzelmileg érintettnek lennem. Ha nem is sikerül megjavítanom egy ócska tragacs motorhibáját, az távolról sem olyan rossz érzés, mint amikor azért nem tudok segíteni valakin, mert túlságosan előrehaladott a betegsége ahhoz, hogy meggyógyulhasson.

Azonban ez a hobbim sem a terveim szerint alakul. Az emberek kezdik észrevenni, hogy mit csinálok, és egyre csak jönnek: – Hú, ez őrület! Az én kocsimat is megjavítanád? Képtelen vagyok nemet mondani – különösen, mivel Szellem végzi a munka oroszlánrészét, vagyis ő találja ki, hogy mi a baj.

Egyszer tizenöt éves koromban megállunk anyámmal egy benzinkútnál. Bemegyek a műhelybe, ahol több szerelő áll körül egy kocsit, mintha közösen próbálnának megoldani egy rejtélyt.

– Mi a helyzet? – kérdezem.

– Hetek óda dolgozunk a kocsin – válaszolja az egyikük –, már tökéletesen kellene működnie. De nem tudjuk beindítani.

Szellem azonnal elmondja, hogy mi a megoldás.

– Nézzétek meg a kábelköteget a karosszéria hátuljában – adom tovább a szerelőknek az információt.

– A sok-sok kábel között találtok egy fehéret, ami elszakadt. Ha összekötitek, minden rendben lesz.

– Ez nevetséges – mondja egy másik szerelő.

– Mi bajunk lehet, ha megnézzük? – kérdez vissza az első. Úgyhogy belenéznek – és igen, bizony ott van egy fehér drót, elszakadva.

Leesett állal merednek rám.

– A tiéd a kocsi? – kérdezi a szkeptikus szerelő. – Vagy egy haverodé?

– Nem – mondom neki. – Csak ráérzek az ilyen dolgokra.

Egy perc alatt összekötik a kábelt, és megpróbálják beindítani a kocsit. Az tökéletesen indul.

Az egyik szerelő táncra perdül örömében. Egy másikuk csodát emleget.

Híre megy a környéken, és nemsokára a városunkból – és néhány szomszédos városból is – számos szerelőműhelyből fordulnak hozzám megoldásért a látszólag megjavíthatatlan autók problémáival. Amikor megjelenek, hogy segítsek, a szerelők, akik kihívtak – idősebbek nálam, és többévnyi tapasztalattal rendelkeznek –, mindig hitetlenkednek. – Mit akar itt ez a tizenöt éves kamasz? – kérdezik mindig. Amikorra azonban elvégzem a munkát, megváltozik a véleményük.

Tehát ahelyett, hogy megúsznám a felelősséget, még több rakódik rám. Az emberek gyógyítása mellett most már kocsidoki is lettem.

Az utolsó csepp a pohárban az, amikor rájövök, hogy mennyi érzelmet táplálnak az emberek a kocsijukkal szemben. Nagyon sokszor még a saját egészségüknél is jobban érdekli őket az autójuké. És ezen a ponton már nem érzem szórakoztatónak az autókkal való foglalkozást.

Egyéb figyelemelterelő tevékenységekkel próbálkozom. Csatlakozom például egy rockzenekarhoz, mert a hangos zene segít elnyomni Szellem hangját. Neki ez nem tetszik. Türelmesen megvárja, amíg befejezem a ricsajozást, majd folytatja a körülöttem lévők egészségének kommentálását.

Valójában semmivel nem tudok megszabadulni a képességemtől. Egyre világosabbá válik a számomra, hogy Szellemmel és a képességemmel kell maradnom – és nem térhetek le az ösvényről, amelyet nekem szántak.

AZ ELKÖTELEZŐDÉS

Fiatal koromra Szellem képzésének köszönhetően közvetetten több ezer embert scanneltem és kaptam rájuk vonatkozó egészségügyi információt az Együttérzés szellemétől, és közben százaknak segítettem.

Egy napon erre jutok: Jól van, nekem ezt a lapot osztották. Különleges életcélom van. Már csak el kell fogadnom – egyelőre.

És ezt is gondolom: Ez nem mehet így örökké. Elérek egy pontra, ahol teljesítettem a kötelességemet, és utána majd szabadon élhetek normális emberi életet. Szellem sohasem mondott nekem ilyesmit, mégis hinnem kellett benne, hogy tovább tudjam csinálni.

A húszas éveim elején kezdem igazán odaadóan csinálni azt, amiről Szellem ismételten elmondja, hogy ez a sorsom. Teljes szívvel megnyitom az ajtót a betegek előtt, akik segítségért jönnek hozzám, felkutatom a betegségük valódi okát, és elmondom nekik, hogy az Együttérzés szelleme szerint mit kell tenniük az egészségük visszanyerése érdekében.

És a sokféle stressz miatti zúgolódásom ellenére a munka kielégítő. Jó érzés látni, hogy az emberek meggyógyulnak és visszakapják az életüket.

Ebben a korai időszakban néha az, amire képes vagyok, annyi erőt ad nekem, hogy engedem a fejembe szállni az érzést, hogy mindentudó vagyok.

Jó példa erre, amikor a szomszédom megkeres a felesége miatt, aki nem tud járni – nem tudja használni a lábát. Vagy egy tucat orvosnál járt már, de egyik sem tudott segíteni rajta. A szomszédom azt mondta neki, hogy Anthony sok mindent tud ezekről a dolgokról. Adjanak nekem egy esélyt.

Amikor megkérdezik, hogy mi lehet a baj, amit az orvosok nem találnak, megkérdezem az Együttérzés szellemét, aki elmondja, hogy arzénmérgezése van – nyomokban arzén van az agyában, ami a kútjukból származik. Nem sokkal később egy vízvizsgálat igazolja az arzén jelenlétét a vízben. Az orvosok akkor elküldik vérvételre, és kiderül, hogy elfogadhatatlan mennyiségű arzén van a vérében. Szellem arra irányuló javaslatait betartva, hogy hogyan vezetheti ki a toxikus nehézfémet a szervezetéből, egy éven belül újra jár.

A kertben vagyok és éppen pár hagymát húzok ki a földből egy salátához (ez az egyik kedvenc lágyszárú növényem, amelyet magam nevelek), amikor átjön a szomszéd. – Csak szeretném újra megköszönni, Anthony – mondja. – Beutaztuk az egész országot, a legjobb szakemberekkel találkoztunk, és semmit nem tudtak csinálni. Te valahogy pontosan tudtad, hogy mi a baj. Nem tudom, hogyan lehetséges ez. Még csak nem is vagy orvos.

Ránézek a hagymával a kezemben, és ezt mondom: – Ennek az az oka, hogy mindig igazam van. Bármilyen problémát megoldok, mert semmiben nem tévedek. Ezt ne felejtsd el soha: mindig igazam van, és ez mindig így lesz.

Majd megfordulok, teszek pár lépést, és amikor visszafordulok, hogy még egyszer emlékeztessem arra, amit az imént mondtam, rálépek egy gereblyére, ami olyan erősen fejbe vág, hogy azonnal el is terülök.

A földön fekszem, aggódó szomszédom pedig odarohan mellém, és megáll felettem. Kábultan azt hiszem, hogy az állandó társam az.

– Szellem? – kérdezem.

A Legmagasabb Szellem így válaszol: – Nekem van mindig igazam. Te mindig tévedsz. Ne felejtsd el! Nekem mindig igazam van. Te mindig tévedsz.

Amikor a fejembe száll a dicsőség, mindig erre a pillanatra gondolok. Arra emlékeztet, hogy bár néhány dolog, amelyet Szellem segítségével gyógyítóként teszek, csodának tűnhet, én még mindig csak egy hétköznapi srác vagyok, aki simán elvétheti a lépést, ha nem figyel oda Szellem mondanivalójára.

A FORDULÓPONT

Mire fiatal felnőtté érek, Szellem feltételezi, hogy átléptem a kritikus ponton, amely másokat, akik szintén rendelkeztek az én becses képességemmel, évszázadokon át arra vezetett, hogy véget vessenek az életüknek. Feltételezte, hogy elfogadtam: egész hátralévő életemben embereken fogok segíteni a gyógyító képességem segítségével.

Ez azt mutatja, hogy a Legmagasabb Szellem sem mondhat meg mindent előre, ha a szabad akarat is benne van a pakliban.

Egy késő őszi napon egy vízparti lelki gyakorlatos házban vagyok azzal a nővel, akivel le szeretném élni az életemet, és a kutyámmal, Augustine-nel (röviden csak Augustnek hívjuk). Csak mi hárman.

A kutya már egy éve van velem, és nagyon szeretem. Ő lépett a család kutyájának a helyére, akivel 15 évet töltöttem együtt. Ahogyan a régi kutya, Augustine is a lelki egészségem és józan gondolkodóképességem őrzője.

Egy nagy, mély öböl partján ülünk. A víz jéghideg, a sodrás erős.

Ez az utolsó napunk. Kelletlenül készülünk rá, hogy elhagyjuk ezt a békésen elszigetelt helyet.

Hirtelen, minden figyelmeztetés nélkül Augustine a vízbe ugrik. Gondolom, ráhangolódott az érzéseimre. Ő így mondja el, hogy nem kell hazamennünk. Maradjunk itt, és játsszunk!

Sajnos mind a hideg, mind a sodrás sokként éri. Azonnal elkezd távolodni tőlünk.

A parton állva kiabálunk Augustine-nek, hogy jöjjön vissza. Köveket dobálok a vízbe, úgy próbálom visszahívni a kutyát. Ez a mi jelünk – akárhányszor köveket dobok a sekély vizekbe, ahol úszni szokott, ő kijön a partra. Most azonban az áramlás egyre messzebb és messzebb sodorja őt.

Máris 15 méterre van a parttól. Látom, hogy küzd, hogy visszajusson, majd csatát veszt. Aztán a hideg annyira elzsibbasztja, hogy már nem is tapos... és egyenesen elsüllyed.

Ledobom a dzsekimet, a cipőmet és a nadrágomat, és beleugrom a jéghideg vízbe.

Már 50 méterre kiúsztam, amikor a Legmagasabb Szellem azt mondja:

– Ha tovább úszol, nem éled túl.

– Nem számít! – kiáltom vissza.

Nem hagyom cserben Augustot. Meg kell mentenem a kutyámat.

Úszom még 50 métert, és a kegyetlen hideg legyőz. Teljesen elzsibbad a testem.

Szellem azt mondja:

– Most megcsináltad. Se előre, se hátra nem tudsz haladni. Ennyi volt.

– Tényleg? Megfosztasz a normális, békés élettől, én az egész lényemet a te gyógyító munkádnak szentelem, és ennyi a viszonzás? Azt mondod, hogy ennyi volt, és hagysz meghalni minket?

Minden szorongás és harag, amit 4 éves korom óta elnyomtam magamban, most kitör belőlem. Rázúdítom Szellemre az évek alatt felgyülemlett frusztrációmat emiatt a folyamatos tortúra miatt, amelyet „ajándékként” kell elfogadnom: hogy mindenkitől elkülönülten élek, hogy mindenkiről túl sokat tudok túlságosan zsenge korom óta, és hogy megmondják, mit kell kezdenem az életemmel, ahelyett hogy legalább egy szikrányi esélyt kapnék.

Azt mondom neki:

– Rengeteg mindenbe beletörődöm: feláldoztam a gyerekkoromat, mindenki fájdalmát és szenvedését megtapasztaltam, idegenek ezreinek a gyógyításáért vállalok felelősséget, és mindennap kimerítem magam fizikailag és szellemileg. És most azt mondod nekem, hogy még a családomat sem védhetem meg?

– Nem, a fenébe is! – kiabálok, miközben jeges hullámok fenyegetnek. – Ha azt akarod, hogy így végezzem, legyen! Vagy visszakapom a kutyámat, vagy én is elmerülök vele együtt.

Eltelik egy nagyon hosszú másodperc. Zsibbadtan és kimerülten konstatálom, hogy ezúttal talán túl messzire mentem. Még pár pillanat segítség nélkül, és követem Augustot az alattam kavargó mélységbe.

A part felé fordítom a fejemet, hogy még egy pillantást vethessek a lányra, akivel az életemet terveztem leélni.

Szellem azt mondja:

– Úsznod kell még 6 métert.

Magamból kikelve kiabálom:

– Hogyan?

Nagy meglepetésemre érzem, hogy megújul az erőm. Folytatom az úszást. Gondolatban tovább kiabálok vele, hogy megérdemlem, hogy túléljem ezt, a kutyámmal együtt. Ha nem, haljunk meg együtt.

Szellem azt mondja:

– Elviszlek a kutyádhoz. Cserébe el kell kötelezned magad felém. Úgy éljük le ezt az életet, ahogy meg van írva. Elfogadod, hogy Isten szent hatalmánál fogva azt a sorsot ruházta rád, hogy ezt a munkát végezd egész életedben.

– Rendben! – kiáltom. – Megegyeztünk. Segíts megkeresnem Augustot, és ettől fogva panasz nélkül dolgozom neked.

Leúszom a hátralévő 6 métert. Szellem utasít:

– Vegyél nagy levegőt, és bukj le két és fél méterre, majd nyisd ki a szemed.

Ahogy visszatartom a levegőt, erő áramlik át a testemen. Hirtelen újra érzem a lábamat.

Leúszom érzésre két és fél métert, kinyitom a szemem – és egy angyalt látok.

Soha nem találkoztam angyallal azelőtt. Akit látok, úgy néz ki, mint egy nő, akinek nem okoz gondot lélegezni a víz alatt, dicsőséges fény árad mögüle, fény sugárzik a szeméből, és hatalmas, csodaszép fényszárnyak nőnek a hátán. Nem is kérdés, hogy isteni lény.

A karjaiban tartja Augustot, akit valami gyönyörűséges, békességes fény ölel körül. Egy pillanatra olyan, mintha megállna az idő. Meglepően tisztán látok a víz alatt, és nem félek attól, hogy nehéz visszatartani a légzésemet.

Megragadom a kutya nyakörvét. És akkor valami felfelé lök minket.

Feljutunk a víz felszínére.

Az öböl még mindig jéghideg, és a sodrás ugyanolyan hevesen próbál elszakítani minket a parttól és az élettől. Erős szél fúj.

Amikor újra kinyitom a szemem, Szellemet látom egy pillanatra, amint közvetlenül a víz felett áll. Azóta, amikor 4 évesen megjelent nekem, ez az egyetlen alkalom, hogy látom őt.

– Nincs sok időnk – mondja –, az angyal elmegy.

Amint ismét megállapítom, hogy mindent elveszíthettem volna, még egy erőáram halad végig a testemen. Ahogy kezdek visszaúszni a jéghideg vízben – az élettelennek tűnő Augustot tartva – az egész olyan érzés, mintha valaki végighúzna azon a 15 méteren a biztonság felé.

A kutyámmal hamar visszajutunk a partra – a jövendőbelimhez, aki megkönnyebbülésében elsírja magát.

Ahogy felvonszolom magam és a kutyát a köves homokra, sírok gyötrelmemben – nem azért, mert a hipotermia kezdeti fázisait érzem, hanem mert félek, hogy elveszítem a kutyát. Csak erre tudok gondolni: Add, hogy életben legyen!

Kinyitja a szemét, levegő után kapkod, és életre kel. A nap előbújuk a felhők mögül, egy fénypászma rohan át a vízen, és felragyog a kutyámon, Auguston. Belenézek a fénybe, és azt mondom:

– Köszönöm, Szellem!

Akkor döbbenek rá, hogy amióta Szellem megjelent az életemben, ez az első alkalom, hogy bármit megköszönök neki. A Legmagasabb Szellemmel 4 éves korom óta vívott csatározásoknak véget kell vetnem. Ideje elfogadnom a lapokat, amelyeket osztottak nekem.

A szükséget szenvedők ezelőtt is csak úgy sereglettek felém.

Az elköteleződéssel teljes mértékben a segítésüknek szenteltem magam – képzettség nélkül, egész hátralévő életemre.

Nem kell úgy tennem, mintha a képességek, amelyeket kaptam, problémamentes áldásként jelentkeznének. De már nem panaszkodom, és elfogadom, hogy ki vagyok.

Ekkor fogadom el teljes mértékben gyógyító médiumi szerepemet.

ELKÖTELEZETTSÉG

Amint elköteleztem magam amellett, amit az Együttérzés Szelleme várt tőlem, segített kidolgoznom egy rutint, hogy a lehető leghatékonyabban kiteljesíthessem a küldetésemet.

Soha nem kellett egy légtérben lennem a páciensekkel, hogy végigscanneljem őket, ezért úgy intéztem, hogy telefonon beszéljek a rászorulókkal. Ezáltal az Együttérzés szelleme a földrajzi helyzetére való tekintet nélkül segíthetett a világon bárkinek, és ez a két páciens között eltelt időt is minimalizálja. Az Együttérzés szelleme több tízezer embernek segített már így.

A scannelés képalkotó elemzéséhez az Együttérzés Szelleme egy ragyogó fehér fényt hoz létre, hogy beleláthassak a páciensbe. Míg ez szükséges ahhoz, hogy megszerezzem, amire Szellem szerint gyógyító médiumként szükségem van, a fény intenzitása egyfajta „hóvakságot” okozott, ami ideiglenesen rontotta a látásomat a való világban, ami a nap előrehaladtával fokozódott, ha Szellem egyre több és több embert akart végigscanneltetni velem. Amikor Szellem és én végeztünk a segítségnyújtással aznapra, egy kis idő kellett ahhoz, hogy a látásom újra normalizálódjon.

(Mellékesen megjegyzem, hogy ha olyan helyre megyek, ahol sok az ember, mindig magammal viszem az asszisztensemet, mert ilyenkor jelentős mértékű látásromlást szenvedhetek el az „automatikus” scannelések miatt. Ha például repülőn kell utazom valahová, a végére akaratlanul is rengeteg mindent megtudok minden egyes utazótársam egészségügyi állapotáról. Mire leszállunk, részleges vakság állhat be nálam, úgyhogy az asszisztensemnek kell vezetnie engem, amíg elmúlik az utóhatás.)

Egy páciens állapotának mély, átfogó vizsgálata néha perceket vesz igénybe. Amikor azonban már évek óta csinálom ezt, 10-30 percet vagy akár többet is eltölthetek azzal, hogy elmagyarázom, mit láttam, és tanácsokat adok a gyógyuláshoz és az orvosukkal való közös munkához.

Az Együttérzés szellemének néha időt kell szánnia a páciens lelki megtámogatására vagy „helyrehozatalára” is. Ennek az az oka, hogy Szellem nem csak fizikai betegségekkel foglalkozik.

LÉLEK, SZÍV ÉS SZELLEM

Amikor az Együttérzés szelleme a szkennelés során információt nyújt, mélyebbre látunk az adott személy fizikai egészségénél. Az adott személy lelkét, szívét és szellemét is megnézem. Ez az ember lényének három teljesen különböző alkotórésze, melyeket gyakran egynek tekintenek.

Ha a lelked viharvert, a szíved pedig erőtlen, a szellemed addig is fenntarthatja a fizikai erődet, amíg te a gyógyulás lehetőségeit kutatod. Egy-egy nagyon beteg személy esetén az Együttérzés szelleme néha például arra kér, hogy javasoljam, hogy kezdjen gyalogolni, vagy menjen és figyelje a madarakat, nézze meg a naplementét. Ez segít visszanyerni a szellemét, ezután pedig már elkezdődhet a szív és a lélek újjáépítése.

Még többet megtudhatsz a lelkedről, szívedről és szellemedről, valamint az éned ezen részeinek gyógyításához és visszanyeréséhez szükséges lényeges technikákról a Lélekgyógyító meditációk és technikák című 24. fejezetben

AZ EGYETLEN GYÓGYÍTÓ MÉDIUM

Míg vannak nyilvánvaló hátrányai, hogy folyamatosan egy hang beszél az ember fülébe, természetesen előnyei is vannak.

Mivel az Együttérzés Szelleme tőlem teljesen különálló lény, nem számít, hogy egy adott napon én éppen feldúlt vagyok vagy unott. Rá nem hatnak az érzelmeim és az akaratom, és minden körülmények között következetesen erőteljes, haladó – az orvostudományt és kutatást megelőző – információt közöl a krónikus betegségről és a gyógyulás módjáról. A folyamat ugyanaz, mint gyerekkoromban. Függetlenül a saját életem küzdelmeitől, illetve ha nem is vagyok pillanatnyilag abban az állapotban, hogy feldolgozzam, amit az Együttérzés Szelleme mond nekem (például ha csak 2 órát tudtam aludni az életemben adódó bizonyos megpróbáltatások miatt), az információ mindenképpen átjön. Igénybe vesz a finom, egyedi sajátosságokra fókuszálni és összpontosítani.

Nem kell a saját intuitív képességeimet használnom. De nem is egyfajta csatornaként adom át az információt. Más médiumok néha belső hangokat hallanak, de az enyém nem belső. Néhányan megkérdezik, hogy levegyék-e az ékszereiket, hogy jobban „lássam” őket. Az sem számítana, ha sztaniolba lennének csomagolva; az információ akkor is átjön, és ők meg fogják kapni a továbblépésükhöz szükséges válaszokat.

Gyakran megkérdezik tőlem, hogy az Együttérzés Szelleme nekem is tud-e segíteni a családommal, szeretteimmel és magammal kapcsolatos egészségügyi és spirituális információval. A kérdésre a válasz: igen. És megint csak azért, mert Szellem tőlem független lény, nekem csak kérdeznem kell, és ő elmondja és megmutatja, amit a leginkább tudnom kell. Ez az egyik oka annak, hogy egyedi vagyok.

Egyszer egy szkeptikus riporter azt kéri, hogy adjak neki választ ott helyben: – Mondja meg nekem, hogy hol érzek fájdalmat! A nagylábujjam fáj? A lábam? A gyomrom? Esetleg a karomban érzek fájdalmat? Vagy a hátsómban? Fáj egyáltalán valamim? Na, mit mond a hangja?

Szellem azonnal válaszol: – Igen, van fájdalma. A feje bal oldala fáj. Krónikus migrénes fejfájások gyötrik. Kinyújtom a kezem, megérintem a feje bal oldalát, és azt mondom: – Szellem szerint itt fáj. Kitör belőle a sírás.

Szellem ilyen szintű azonnali pontossággal dolgozik.

Ha hajnali 2 órakor hív fel egy anyuka, hogy a lányát most viszik be a műtőbe a sürgősségi ügyeleten, és azt szeretné tudni, hogy jó döntés-e hagyni ezt, nekem abban a pillanatban segítséget kell nyújtanom az orvosnak, hogy el tudja dönteni, a kislánynak egyszerűen súlyos ételmérgezése van-e, vagy perforálni készül a vakbele.

Fontos kideríteni, hogy valakinek belső vérzése van-e, hogy egy gyerek láza influenza vagy agyhártyagyulladás miatt szökött-e fel, illetve hogy az adott páciensem hőgutától szenved, vagy stroke-ot fog-e kapni. Az Együttérzés szelleme minden alkalommal ellát ezzel az információval, hogy továbbadhassam azt az orvosnak.

Pio atya és Edgar Cayce, a 20. század eme két híres titokzatos gyógyító látója rendelkezett csak olyan szintű együttérzéssel a közelmúlt történelmében, mint amit Szellem követel tőlem. Együttérző gyógyítókként végzett munkájuk bizonyos szempontból hasonló az enyémhez. Erőink és képességeink azonban mindnyájunkat egyedivé tesznek.

Bármilyen fajta együttérző gyógyítóként minden egyes egyéni tünethez, állapothoz vagy érzelmi sérüléshez alkalmazkodnod kell, hogy enyhíthesd az adott ember fájdalmát és szenvedését. Szellem azt mondja, hogy ez az együttérzés a gyógyítás legfontosabb eleme.

Szellem ma is azt mondja nekem, hogy egyetlen médium sem végzi azt a munkát, amit én. Senki másnak nem ad át egy hang mélyre ható, haladó, célzott, kristálytiszta egészségügyi információkat. Az Együttérzés szellemétől kapott, krónikus rejtélyes betegségekre vonatkozó információ oly módon változtatja meg az emberek életét, ami semmihez sem fogható a mai modern történelemben.

Ennek a munkának szenteltem az életemet. Hírvivőként vagyok itt. Én ez vagyok.

Gyerekkoromban azt mondták nekem, hogy adottságom van. Ahogy teltek az évek, az Együttérzés szelleme tökéletesen megértette velem, hogy ez az adottság soha nem volt az enyém. Azoké, akik rászorulnak, akik küszködnek és szenvednek, és a válaszokat keresik. Ez az adottság téged szolgál.

„Akármivel állsz is szemben, nem vagy egyedül – és az nem értelmetlen. Soha ne feledd: előtted áll az élet, évek hosszú sora. Az elkövetkező napok mindent megváltoztathatnak.”

Anthony William, Gyógyító médium

ANTHONY WILLIAM
TOVÁBBI KÖNYVEI

GYÓGYÍTÓ ÉTELEK

332 oldal
Keresd a weboldalunkon!
www.edesviz.hu

Anthony William, a gyógyító médium növények, gyümölcsök és zöldségek gyógyító hatásának feltárásával segít szert tenni betegségektől mentes, egészséges életre.

CSODATÉVŐ ZELLER

272 oldal
Keresd a weboldalunkon!
www.edesviz.hu

Anthony William, a globális zellerlémozgalom elindítója legújabb könyvében feltárja előtted mindazokat az információkat, amelyekre szükséged van, hogy te is megtapasztalhasd a zellerlé lenyűgöző gyógyító erejét, és mindenre kiterjedően „újraindíthasd” a tested.

EGÉSZSÉGES PAJZSMIRIGY

305 oldal
Keresd a weboldalunkon!
www.edesviz.hu

A Gyógyító médium című világsikerű könyv szerzője, Anthony William saját pajzsmirigyed szakértőjévé avat, és olyan eszköztárat ad a kezedbe, amellyel megváltoztathatod az egész életedet, megmentheted a pajzsmirigyedet, és visszanyerheted az egészségedet, vitalitásodat.

EGÉSZSÉGES MÁJMŰKÖDÉS

Súlygyarapodás, bőrproblémák, emésztőrendszeri problémák,
szívritmuszavarok, ködös agy jelenség…

493 oldal
Keresd a weboldalunkon!
www.edesviz.hu

A könyv megadja azokat a válaszokat, amelyeket már réges-rég meg kellett volna kapnod. Anthony William, a gyógyító médium lenyűgözően részletes képet fest a máj funckióinak működéséről, és korunk leggyakoribb egészségügyi problémái kapcsán is leleplező magyarázatokkal szolgál.

TISZTULJ ÉS GYÓGYULJ

Tisztítókúrák, melyek valóban azt célozzák, ami elromlott a testünkben.

593 oldal
Keresd a weboldalunkon!
www.edesviz.hu

Anthony William, New York Times sikerlistás szerző könyvében minden benne van, amit a tisztítókúráról tudnod kell, hogy átformálhasd az egészségedet – és az életedet.

ÉDESVÍZ WEBÁRUHÁZ
AKCIÓK • INFORMÁCIÓK

webaruhaz@edesviz.hu
00-36-30-781-5474
www.edesviz.hu

ÉDESVÍZ KÖNYVESBOLT
1053 BUDAPEST • MÚZEUM KRT. 23.

konyvesbolt@edesviz.hu
00-36-1-266-3778

00-36-30-919-5314

ÉDESVÍZ KÖZÖSSÉG
ÉRDEKESSÉGEK • KÖNYVRÉSZLETEK • JÁTÉKOK

A mindennapokra!

ÉDESVÍZ KIADÓ

ÉDESVÍZ NAGYKERESKEDÉS
VISZONTELADÓINKNAK

nagyker@edesviz.hu
00-36-30-781-5474

ÉDESVÍZ + magazin
Cikkek az
EGÉSZSÉG • ÖNFEJLESZTÉS • EZOTÉRIA
témaköreiben

Érdekes információk szerzőkről és könyvekről

Keresd a www.edesvizkiado.hu címen