Nick Trenton

Az önterápia
művészete

Útmutató a fejlődéshez, az öntudatra ébredéshez
és érzelmeid megértéséhez

A fordítás az alábbi kiadás alapján készült:

Nick Trenton / The Art of Self-Therapy

In arrangements with PKCS Mind, Inc. through TLL Literary Agency

Independently published, USA, 2022

Fordította

Kováts Viktória

Szerkesztette

Barsi Nikoletta

Copyright © Nick Trenton, 2022

Hungarian translation © Kováts Viktória, 2023

Hungarian edition © GLB Könyvkiadó Kft., 2023

Cover design © GLB Könyvkiadó Kft., 2023

Minden jog fenntartva.

A könyv – a kiadó írásos jóváhagyása nélkül – sem egészében, sem részleteiben nem sokszorosítható vagy közölhető, semmilyen formában és értelemben, elektronikus vagy mechanikus módon, beleértve a nyilvános előadást vagy tanfolyamot, a hangoskönyvet, bármilyen internetes közlést, a fénymásolást, a rögzítést vagy az információrögzítés bármely formáját.

A könyvben olvasható információk csupán tájékoztató jellegűek, nem pótolják egyetlen egészségügyi probléma diagnózisát, kezelését sem. Nem helyettesíthetik a képzett egészségügyi szakemberrel folytatott konzultációt. E könyv tartalma csupán segítséget nyújt egy egészségügyi szakember által előírt észszerű és felelős kezelési programhoz. A szerző és a kiadó semmiféle felelősséget nem vállal a könyv tartalmának félreértelmezéséért vagy téves alkalmazásáért.

GOOD LIFE BOOKS, BUDAPEST

Felelős kiadó Eitner Noémi és Melher Viktor igazgatók

Műszaki vezető Horányi Laura

Főszerkesztő Melher Viktor

Tipográfia Madarász György

Borítót készítette eyelab.dk

Elektronikus változat
Békyné Kiss Adrien

EPUB ISBN 9786156455888

MOBI ISBN 9786156455895

Tartalom

I. RÉSZ
Legbelsőbb éned megismerése

1. fejezet: Mit jelent az önismeret elsajátítása?

2. fejezet: Lépj át a sötét oldalra az árnyékmunkán keresztül

3. fejezet: Gestalt-módszer – Légy jelen, vállalj felelősséget, legyél egész

4. fejezet: A belső családrendszerek megértése

II. rész
Hogy is kerültél ide?

5. fejezet: Milyen a kötődési stílusod?

6. fejezet: Hogyan gyógyítsd meg a benned élő gyermeket?

7. fejezet: Írd újra az élettörténeted

III. rész
A gondolat a kód, amely az életedet programozza

8. fejezet: Azonosítsd be és változtasd meg alapvető hiedelmeidet

9. fejezet: Az ABCD-modell

10. fejezet: A háromoszlop-módszer

11. fejezet: Kognitív defúzió

IV. rész
Építsd fel a vágyott életedet lépésről lépésre

12. fejezet: Szisztematikus deszenzitizáció

13. fejezet: Viselkedésaktiváló módszer

14. fejezet: Magatartáskísérletek

Összefoglalás

A terápia csodálatos dolog. Egy képzett mentális egészséggel foglalkozó szakember segíthet feltárni a pszichológiai vakfoltokat, valamint célokat kitűzni és átverekedni magad bizonyos gondolkodásmintákon, hogy aztán képes legyél azokat megváltoztatni.

De mi van akkor, ha nem akarsz terápiára járni, esetleg nem elérhető számodra?

Van itt egy elgondolkodtató kérdés: mit gondolsz, egy szokványos terápia során mi az a fő faktor, amely eldönti a folyamat sikerét?

Vajon a terapeuta képességei vagy tapasztalata lesz az?

Esetleg az általa kínált terápiás módszer – például az elméleti megközelítése és a technikái?

Talán meglep majd, amikor rájössz, hogy a sikeres terápia legfontosabb kulcsmondata a „terápiás szövetség” – melyben az említett faktorok nem játszanak szerepet. Most arra kérlek, gondolkozz el ezen egy picit: kisebb jelentőséggel bír az, hogy milyen terápiára jársz, milyen szakemberhez és milyen sokáig, mint az, hogy milyen kapcsolat van a terapeuta és a kliens között.

Ezt nagyon fontos tudni. Azt jelenti, hogy empátiával, jó szándékkal, valamint érzelmi kötelékkel (amelyek a „terápiás szövetség” szívét adják) még akkor is sikert érhetsz el a terápia során, ha a terapeutád nem rendelkezik a megfelelő képességekkel, esetleg nem a neked megfelelő technikákat alkalmazza. Másrészt viszont ez azt is jelenti, hogy járhatsz akár a legelismertebb szakemberhez is, de ha nincs köztetek érzelmi kapcsolódás, kevés esélyed van a javulásra.

Mit jelent ez azok számára, akik meg akarják ismerni az önterápia koncepcióját? Nos, azt jelenti, hogy az elméleti tudás nem előfeltétele a pszichés fejlődésnek és a bölcsesség megszerzésének. Vagyis akkor is képesek vagyunk segíteni önmagunkon, ha nem rendelkezünk azzal a fajta képzettséggel, amellyel a mentális egészségügyi szakemberek igen.

Az „önterápia” egy módja annak, hogy te is élvezhesd a hagyományos terápiával járó előnyöket, de a saját feltételeid szerint. Ebben a könyvben minden szükséges eszközt megtalálsz, amelyekkel önismeretre tehetsz szert, érzelmileg érettebbé válhatsz, valamint megtanulhatsz változtatni a viselkedéseden, így megteremtheted magad számára a vágyott életet.

A következő fejezetekben tárgyalt eszközök ugyanazok, amelyeket a kognitív viselkedésterápia során a terapeuták, a tanácsadók és a pszichológusok világszerte alkalmaznak. Azzal, hogy ezeket használni kezded, boldogabbá válhatsz, megszüntetheted korlátozó hiedelmeidet, és végre elkezdhetsz majd kifelé tekinteni, észrevéve azokat a narratívákat, amelyek köré az életed épül. Onnan pedig már tudatosan megválaszthatod, mit akarsz az élettől ahelyett, hogy passzívan megadnád magad ezeknek az erőknek.

Azonban soha ne felejtsd el, mekkora ereje van a „terápiás szövetségnek” – ami a terápia sikerének igazi oka. Mit jelent az, amikor önmagaddal vagy tökéletes terápiás szövetségben? Gondold át, milyen tulajdonságokkal rendelkezik egy melegszívű, megértő, empatikus terapeuta, és képzeld el, hogy te is ugyanezzel az együttérzéssel és érdeklődéssel fordulsz önmagad felé. A jó „önterápia” nemcsak a tudásról szól, hanem:

■  Az önmagunk felé tanúsított empátiáról

■  Önmagunk tiszteletéről

■  Az önmagunkba vetett bizalomról

■  Az önismeretről

■  Önmagunk pozitív megítéléséről

■  A kitartásról a folyamat mellett

■  A folyamatba vetett reményről és a pozitív hozzáállásról

Ha ezek a dolgok a helyükön vannak, nekivághatsz ennek az utazásnak, amely pontosan ugyanolyan hasznos lehet, mint bármely más, hagyományos terápiás kapcsolat.

A következő oldalakon el is kezdjük a folyamatot a legelején: legbelsőbb éned feltárásával. Az Első részben olyan hasznos technikákat és szemléletváltásokat ismerhetsz majd meg, amelyek segíteni fognak az önfeltárásban, így nagyobb tudatosságot adva számodra, hogy felismerd, mi alapján működsz valójában. Aztán a Második részben visszarepülünk a múltba és megvizsgáljuk, hogyan formálták személyiségedet a családi és korai tapasztalataid. Hiszen ha újra akarod írni az élettörténeted, meg kell értened a sztorit, amit eddig papírra vetettél, és azt, hogy mi van mögötte.

A Harmadik részben a figyelmünket alapvető hiedelmeink kognitív manifesztációira és belső érzelmi valóságunkra irányítjuk: a gondolatainkra. Tudományos alapokon nyugvó kognitív viselkedésterápiás technikákat alkalmazva megvizsgáljuk a gondolatmintáinkat és átvesszük felettük az irányítást, megnézzük, hogy valóban segítenek-e nekünk a vágyott élet megteremtésében. Végül, miután megteremtettük az alapokat, elkezdhetjük a Negyedik részben tárgyalt gyakorlati munkát, és megnézzük, hogyan tudunk akcióba lendülni és napról napra megváltoztatni viselkedésmintáinkat.

Az önterápiát nem egyik napról a másikra fogjuk elsajátítani, és néha nagy kihívásokat is rejt majd magában, de hidd el, nem számít, hol vagy éppen és hová akarsz eljutni, ezek a technikák mindenképp szebbé fogják tenni az életedet. Akár iránymutatásra és célokra van szükséged, akár a kapcsolataidat szeretnéd fejleszteni, vagy egyszerűen csak biztosabb lábakon akarsz állni és tudni, mit is akarsz az életben, találsz a magad számára valamit ebben a könyvben. Kezdjünk is bele!

Itt egy jó kérdés kezdetnek: KI VAGY TE?

Az első és vitathatatlanul legfontosabb a delphoi jósda három felirata közül a Nosce te ipsum, azaz „Ismerd meg önmagadat”. Bár azt senki sem tudja, ki volt az, aki ezeket a szavakat fel akarta vésetni a jósdára (hiszen már Platón idején is őskori történelemnek számított ez a történet), de az biztos, hogy az emberek önismerettel kapcsolatos érdeklődése nem újkeletű.

A Kaliforniai Állami Egyetem professzor emeritusa, Tom Stevens szerző és pszichológus szerint az önismeret elsajátításával igazán összetett, árnyalt választ tudunk kapni erre a kérdésre. Azonban ez mindaddig nem fog megtörténni, míg nincs meg a legfontosabb hozzávalónk: az öntudatosság.

Túl sokan robotpilóta módban robognak végig az életükön, egyfajta ködbe burkolódzva. Nem tudják, mit éreznek, mit akarnak, kik ők valójában. Nincsenek tisztában az értékrendjükkel, a határaik elmosódottak, és talán soha nem álltak meg átgondolni, miért viselkednek úgy, ahogy.

Ha valaha megkérdezted magadtól…

„Miért csinálom ezt?”

„Mit akarok valójában?” vagy

„Miért vagyok boldogtalan”

… akkor valószínűleg neked is a hasznodra válik majd az önismeret. Amikor kellő mélységben felfedezted önmagad, felismered, ki vagy valójában (az erősségeidet és a gyengeségeidet is beleértve), felelősséget tudsz vállalni a szükségleteidért, majd megalapozott döntéseket tudsz hozni az életeddel kapcsolatban.

Viszont ha önismeret nélkül vágsz neki a személyes fejlődés útjának, akkor csak ímmel-ámmal fogod csinálni. Talán egy olyan dolog mellett fogsz kikötni, amit szerinted csinálnod „kellene”, esetleg sajátodként fogod kezelni más emberek vágyait vagy értékrendjét. Az önismeret nemcsak boldogabbá, ellenállóbbá és elfogadóbbá tesz magaddal szemben, de azt is lehetővé teszi számodra, hogy igaz módon élj, és olyan életet teremts, ami a legjobb neked.

Képzeld el, hogy megbetegszel és orvoshoz kell fordulnod. Az orvos megvizsgál, elvégez néhány tesztet, hogy fel tudja állítani a diagnózist. A belső világunkban viszont nem ennyire egyszerű a helyzet. Ha beszélsz egy pszichológussal vagy tanácsadóval, az állapotod „diagnosztizálása” során csak arra támaszkodhatnak, amit elmondasz nekik. Ők is rendelkeznek olyan diagnosztikai eszközökkel, mint az orvosok, de ezek leggyakrabban csupán szubjektív tüneteket és korábbi eseteket sorolnak fel, amelyek önbeszámolókon alapulnak.

Tehát ha nem vagy tisztában azzal, mi történik veled, nem sokat tudnak segíteni. Ha nincs megfelelő önismereted, valaki más véleményére fogsz alapozni önmagaddal kapcsolatban. Az öntudatosság és az önismeret nemcsak a valódi fejlődés szempontjából fontosak, hanem alapvető szükségnek tekinthetők.

Szóval mit is jelent pontosan az önfelfedezés? A kaliforniai pszichológus, író és professzor, Ryan Howes szerint beletartozik az, hogy „megfigyeljük gondolatainkat, érzelmeinket, viselkedésünket és motivációnkat, és megkérdezzük a miérteket. Ez tulajdonképpen önmagunk gyökereinek felfedezése”.

Az alapötlet az, hogy ha megérted, miért csinálsz valamit, azzal felhatalmazod magad, hogy új szokást alakíts ki. Viszont ha nem vagy tisztában azzal, mi zajlik a szívedben és az elmédben, csupán leheletnyi esélyed van arra, hogy kiteljesedj, megküzdj az akadályokkal, esetleg igazán kapcsolódj másokhoz.

Kezdő stratégiák: Váljon szokásoddá az önfelfedezés

Az önfelfedezés olyan, mint a testedzés – minél többet gyakorlod, annál jobb leszel benne!

Az önismeret elsajátításának legjobb módja az, ha rendszeres, következetes szokássá teszed az életedben a gyakorlatát. Ez egyszerűen állhat abból, hogy amikor eszedbe jut, megkérdezed magadtól: „Mit veszek most észre magammal kapcsolatban?”

Állj meg egy pillanatra, válj tudatossá, és tölts magaddal egy kis időt. Kezdetnek elég lesz tíz perc is (mi lenne, ha most kipróbálnád, miközben olvasod ezt a könyvet?). Vedd észre, amikor valami eltereli a figyelmed, esetleg elkalandozol. Figyeld meg, mit érzel, és hol jelenik meg ez a testedben. Figyelj oda a gondolataidra, arra, amit csinálsz, arra, ami épp ezelőtt történt. Még az olyan gondolatok is fontosak, mint az „Unatkozom. Jól csinálom?”.

Kapcsolj ki egy pillanatra és beszélgess magaddal. Fontos megjegyezni, hogy nem kell semmit tenned a megfigyelt dolgokkal kapcsolatban. Nem kell ítélkezned, megfejtened, kapaszkodnod, elkerülnöd, analizálnod a felfedezett gondolatokat, érzéseket. Előfordulhat például, hogy éppen zuhanyozol, amikor észreveszed, mennyire rossz hangulatban vagy. Egy pillanatra megállsz, és úgy döntesz, megfigyeled magad. Vagy csendben üldögélsz valahol, és kiszúrod, mennyire frusztrált vagy. Észreveszed a gondolataidat és azt, hogyan rohannak végig az agyadon egy jövőbeli, elképzelt munkahelyi szituációt analizálva. Felfigyelsz rá, hogy egy hipotetikus vitát játszol végig a fejedben. Érzed, ahogyan összevonod a szemöldököd, megfeszíted az állkapcsod, és másra oda sem figyelsz. Tudatosság nélkül ebből semmit sem vettél volna észre. Nézzük meg ezt közelebbről.

Tom Stevens hatlépéses folyamata az önfelfedezéshez

Amikor már magabiztosan végzed az előbbi gyakorlatot, nyugodtan merészkedj tovább, és próbáld ki Tom Stevens hatlépéses folyamatát, amely segít egy picit mélyebbre ásni.

1. lépés: Kapcsold be „belső megfigyelődet”

Ahogyan az előző gyakorlatban is csináltuk, egyszerűen csak váljon a szokásoddá az, hogy semlegesen, ítélkezés nélkül megfigyeled önmagad – pont úgy, ahogyan egy tudós tesz egy lépést hátrafelé, és távolabbról kezdi el elemezni az adatokat. Nézd meg, mennyire tudod megfigyelni a gondolataidat, érzéseidet, fizikai érzeteidet és cselekedeteidet – a köztük lévő különbségekre is fókuszálj.

Példa: Zuhanyozás közben észreveszed, mennyire rossz a hangulatod, felfigyelsz megfeszített állkapcsodra, és a fejedben zajló mini veszekedésre.

2. lépés: Kiszúrod a problémás helyzetet?

Ez a lépés talán automatikusan is megtörténik, de próbáld meg észrevenni a mintákat.

Mi pontosan a „probléma”?

Mikor kezdődött?

Mi történt előtte? Általában ilyen sorrendben történnek ezek az események?

Általában mi történik egy ilyen tapasztalat után?

Mi zajlik a környezetedben, amikor ez történik?

Példa: Tudatosságot gyakorolva felfedezed, hogy leginkább reggelente érzed így magad, amikor zuhanyozol. Rájössz, hogy ez probléma számodra, mert nem a megfelelő lelkiállapotban indulsz neki a napnak.

Közelebbről megfigyeled magad pár napig, és észreveszed, hogy ébredéskor még nem vagy frusztrált, de amint az agyad elkezd pörögni zuhanyozás közben, bizonyos gondolatok és „jóslatok” megszületnek a fejedben.

3. lépés: Nézd meg, melyek a legerősebb érzelmek, és hová vezetnek

Ne csak az érzelmeidet vedd észre, hanem az intenzitásukat is. Lehetnek olyan érzelmek is közöttük, amelyektől talán kényelmetlenül fogod érezni magad. Ha esetleg azt veszed észre, hogy igyekszel ellenállni nekik, vagy megpróbálod elkerülni őket, mégis tartsd fenn a tudatosságot velük kapcsolatban. Sőt, a legjobb az lenne, ha kíváncsian közelítenél a legerősebb, legbonyolultabb, legkényelmetlenebb érzelmeid felé.

Tegyél fel kérdéseket az érzelemmel kapcsolatban – Mi volt előtte? Mi történt utána?

Példa: A legerősebb érzelem, amit megpróbálsz elkerülni, a harag. Azt mondod, frusztrált vagy, és azon kapod magad, hogy a zuhanyt követő eseményekre próbálod kenni a felelősséget, viszont minél tudatosabban szemléled a helyzetet, annál inkább felfigyelsz arra, hogy igenis nagyon dühös vagy valami miatt. Tudom, ezt nehéz beismerni, mert nem tartod magad haragos embernek. De maradj most tudatos.

4. lépés: Próbáld megfigyelni a kapcsolódási pontokat

Itt az ideje, hogy elővedd a tudósköpenyed, és bátran nekiállj elemezni ezeket az erős érzelmeket ahelyett, hogy elkerülnéd vagy tagadnád őket.

Milyen képek, ötletek, gondolatok, emlékek kapcsolódnak leggyakrabban ehhez az erős érzelemhez?

Mik erősítik tovább, és mitől enyhül a szorítása?

Össze tudod kötni ezt az érzelmet valamilyen hasonló múltbeli tapasztalattal vagy érzelemmel?

Ha több helyzet is kiváltja ezt az érzelmet, mi a közös bennük? Mi kapcsolja össze őket?

Példa: Tudatában vagy annak, hogy folyamatosan beszélgetéseket játszol le a fejedben, melyekben elképzeled, milyen lenne, ha a kollégáid kritizálnának, mindeközben haragosan igyekszel megvédeni magad, és persze te is addig titkolt ellenérzések sorát listázod nekik.

Olyan dolgokat mondasz, mint például „Ó, szóval azt hiszed, te tökéletes vagy?”, vagy netán „Ha ilyen nagy szakértő vagy, miért fizetsz engem, hogy csináljam meg helyetted?”. Idővel észreveszed, hogy valamire nagyon emlékeztet ez a dolog: ahogy érzed magad most, az pontosan olyan, mint ahogy annak idején az apáddal folytatott veszekedések során éreztél, hiszen ő akkor is kritizálta a munkádat, ha mindent beleadtál.

5. lépés: Mik az érzés mögött rejlő alapvető hiedelmek, értékek, minták?

Ha ennél is tovább mész, idővel meg fogod látni, mi köti össze ezeket az eseményeket – milyen gondolatok, érzelmek, viselkedéstípusok. Az öntudatosság csodája az a képesség, melynek segítségével észre tudjuk venni az életünket körbefonó túlzó mintákat.

Most már tisztán látod a felszínen található dolgokat, tehát mi az a mélyen rejlő minta, amely összekapcsolja őket? Milyen módon hasonlítanak egymásra ezek a látszólag különálló problémák?

Példa: Felfedezed, hogy tulajdonképpen bizonytalannak érzed magad a munkahelyi teljesítményedet illetően, és feltételezed, hogy mások ítélkeznek feletted. Elképzelt beszélgetéseket játszol le a fejedben, azonban ez nem tükrözi pontosan azt, ami valójában történik az irodában, inkább a gyermekkorod visszhangjáról van szó.

6. lépés: Használd ezeket a felfedezéseket, azonosítsd a határaidat, és vedd a kezedbe az irányítást

Az öntudatosság nem csak valami, amit csinálunk azért, hogy csináljunk valamit. Ez olyasvalami, amit fejlesztünk és utána használunk. Amint jobban rálátsz egy problémára, két irányban haladhatsz tovább:

1. Azonosítod a probléma külső forrását, és felelősséget vállalsz a saját szerepedért az ismert tények alapján.

2.  Azonosítod a probléma belső forrását (vagyis önmagadat!), felelősséget vállalsz ezért, és ez azt is jelentheti, hogy meg kell változtatnod a gondolataidat, érzelmeidet és viselkedésedet.

Ahogy látod, mindkét lehetőség esetén fel kell vállalnunk a saját részünket, a saját felelősségünket a problémában ahhoz, hogy a legjobb érdekünknek megfelelően tudjunk cselekedni. Hiszen az öntudatosság, amely nem vezet valódi változásokhoz a külső világban, csupán belső vívódás marad!

Példa: Őszintén megkérdezed magadtól, hogy van-e bármi valós oka annak, amiért azt gondolod, hogy a munkatársaid kritizálják a teljesítményedet. Amikor rájössz, hogy nincsenek ilyen okok, tudatosan képes leszel felismerni, ha megint belekeverednél ilyen képzeletbeli beszélgetésekbe. Aztán elkezded gyakorolni a mantrát: „Kompetens és hozzáértő vagyok, a legjobbat hozom ki magamból. Büszke vagyok magamra.”

Ez a példa ugyan jelentéktelennek tűnhet kívülről vizsgálva, azonban gondolj bele, mi történne, ha hagynánk, hogy a probléma folyamatosan jelen legyen a háttérben, a tudatosság fényétől elzárva. Talán minden egyes reggel dühösen lépsz ki a zuhany alól, és soha nem jössz rá, miért van ez. Talán egy nap morcosan és túlérzékenyen érkeztél a munkahelyedre, és emiatt ráförmedtél a kollégádra, feltételezve, hogy ő volt goromba hozzád. Ez egy egész negatív lavinát indíthat el – amelyet el tudnál kerülni, ha jobban ismernéd önmagad.

Másrészt miközben ez történik, más dolgok nem történnek meg: Nem adsz lehetőséget magadnak arra, hogy rendbe hozd a valódi problémát, vagyis az apáddal való feszültséget és a saját önértékelésedet. Talán azt feltételezed, hogy a probléma egyszerűen az, hogy „ok nélkül” dühös vagy, tehát nem a megfelelő módszerekhez folyamodsz – haragról szóló önsegítő könyveket olvasol, és elkezded a tajcsi művészetét gyakorolni.

Ezek remek dolgok, de valószínűleg nem fognak működni, mert nem a probléma valódi forrását kezelik, vagyis az alacsony önértékelésedet. Pontosan emiatt ennyire fontos a tudatosság és az önfelfedezés irányából közelíteni.

Tudatossá válni egyszerű, ingyenes, könnyen megoldható dolog, amit mindnyájan el tudunk kezdeni már ebben a pillanatban.

Ahogyan a példa is mutatja, ami szimpla napi tevékenységeink iránt tanúsított kíváncsiságból és tudatosságból indult, az értékes rálátást biztosít arra, kik is vagyunk valójában. Csupán időre és türelemre van szükségünk, és hogy hajlandók legyünk megismerni önmagunkat.

Ezenfelül a radikális őszinteség sem maradhat el. Amikor elkezdesz igazán „felfigyelni” azokra az érzetekre, amelyekkel egyébként nem foglalkoznál, olyan dolgok is feltűnnek majd, amiktől esetleg kényelmetlenül érezheted magad. Amikor az egyre növekvő tudatosságodnak köszönhetően közel kerülsz egy kényelmetlen igazsághoz magaddal kapcsolatban, talán megpróbálsz majd elmenekülni a felismerés elől. De ez pont annyira hasznos, mint elkezdeni a terápiát, és hazugságokkal tömni a terapeuta fejét az életeddel kapcsolatban – rövid távon talán megúszod a kényelmetlenségeket, azonban hosszú távon nagyon sokat fog rontani a helyzeten.

Másik példával élve, mondjuk, hogy felfedezel egy igen kellemetlen érzést zuhanyozás közben, mielőtt munkába mennél. Ráfókuszálsz az érzelmekre, mintákat keresel, és fel is ismered a problémát: ami te magad vagy. Az az igazság, hogy a munkád már nem jelent kihívást számodra. A rémület, amelyet azért érzel, mert be kell menned az irodába, abból fakad, hogy tudod, nem megfelelően használod a képességeidet, tehát a saját érdekedben új munkahelyet kell keresned.

Viszont mivel ezzel a ténnyel nagyon kényelmetlen szembesülni, nem vagy hajlandó meglátni. Tudod, hogy túlképzett vagy ehhez a munkához, és hogy tovább kellene lépned… viszont rettegsz az újrakezdéstől, és nem vagy hajlandó ezt hangosan beismerni, amiben a kényelemnek is nagy szerepe van. Ezért nem mondasz fel, még csak nem is gondolkozol el rajta. Azt mondod másoknak: „Ó, csak feszült vagyok, mert egy nagyon kellemetlen ügyféllel kell éppen együtt dolgoznom”, de ez távol áll az igazságtól.

Bizonyos szinten tudatában vagy annak, hogy hazudsz önmagadnak, és pontosan emiatt érzed magad rosszul minden egyes reggel. A munkád maga már nem is irritál, inkább önmagadra vagy mérges – és ez olyan felismerés, amelyet csak akkor látsz meg, ha őszinte vagy magaddal, és hajlandó vagy nyitni a valódi gondolataid, érzéseid és cselekedeteid felé.

A következő fejezetekben az önfelfedezés alapjairól és a tudatosságról fogunk beszélni, amelyet folyamatosan el is kezdünk felépíteni. Ha ezek az alapok jó szolgálatot tesznek, akkor biztosan valódiak. Utána megvizsgáljuk, miért kerülünk el kényelmetlen érzéseket, majd feléjük fordulunk és szembenézünk velük.

NICK TRENTON
további könyvei

NE AGYALD TÚL, ENGEDD EL

Ne hagyd, hogy a negativitás elszívja minden energiádat, és közben elmulaszd az élet szépségeit!

A zaklatott elme a boldogtalanság legfőbb forrása, mely megakadályozza, hogy meglásd az eléd táruló lehetőségeket. Nick Trenton kipróbált módszereket kínál a fejedben zajló szüntelen párbeszéd és a negativitás leszerelésére. Számodra sem lehetetlen, hogy aggodalmak, tépelődés és szorongás nélkül teljenek napjaid.

Szabadítsd meg elméd a túlgondolkodástól, érezd magad jobban, hogy végre szabadon élhess!

NE AGYALD TÚL – a gyakorlatban

Munkafüzet Nick Trenton sikerkönyvéhez

A munkafüzet gyakorlatai segítenek abban, hogy tudatosabbá válj és ne ragadj bele a túlgondolkodás csapdájába. Nick Trenton olyan technikákat és eszközöket kínál, amelyeket követve megtanulhatod, hogyan tudod leküzdeni szorongásodat és túlgondolkodásodat.

A szerző lépésről lépésre tanítja meg neked azokat a konkrét technikákat, melyekkel könnyedén csökkentheted stresszszintedet a mindennapokban!

Írd felül negatív gondolati sémáidat, csökkentsd a stresszt és élj aggodalmak nélkül!

A SZERENCSE TANULHATÓ

Vedd kezedbe a sorsod! – Ezt az alapigazságot járja körül a könyv minden oldalról. A kötet pszichológiai vizsgálatokra alapozva lát el olyan jótanácsokkal, melyekkel könnyen rátalálhatsz saját szerencsédre.

Tudományosan bizonyított tény, hogy a szerencse emberi tulajdonságokhoz köthető, és mint ilyen, befolyásolható.

Dobd el a babonákat, és nézd meg, mit ajánl helyette Nick Trenton:

• Népszerű szerencsemódszereket - mi az, ami működik, és mi nem.

• Három olyan tulajdonság bemutatását, ami garantálja a szerencsédet.

• Felfedi a szerencse és a karma összefüggéseit.

• Bemutatja, hogyan legyél a saját szerencséd kovácsa.

Higgy a láthatatlan szálakkal összefűzött kapcsolatokban, amelyek egyszer majd azt segítik elő, amire magad is vágysz.