SUE TOWNSEND

MÓRA KÖNYVKIADÓ

A fordítás az alábbi kiadás alapján készült:

Sue Townsend: The Secret Diary of Adrian Mole aged 13 3/4

Methuen, London, 1983

© 1982 Sue Townsend

Borítóterv: Radványi Maja

Fordította: Békés Pál

Minden jog fenntartva, a kiadvány egészének vagy bármely részének a kiadó írásos engedélye nélküli sokszorosítása, másolása, egyéb engedélyköteles felhasználása – beleértve a kiadvány digitalizálását és ily módon történő többszörözését, nyilvánossághoz közvetítését – szigorúan tilos!

A kiadó könyveit kedvezménnyel megrendelheti webáruházunkban:

www.mora.hu

Hungarian translation © Békés Pál, 1986, 2023

Hungarian edition © Móra Könyvkiadó

© Móra Könyvkiadó

Móra Könyvkiadó

1950 óta családtag

Az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének tagja

ISBN 978-963-603-470-2 (epub)

Kiadja a Móra Könyvkiadó Zrt.,

Janikovszky János elnök-vezérigazgató

Az alapkiadást szerkesztette: Lovász Andrea

Felelős szerkesztő: Janka-Fabacsovics Lili

Elektronikus változat: Farkas István

Móra Könyvkiadó Zrt., Budapest, 2023

E-mail: mora@mora.hu • Honlap: www.mora.hu

Colinnak és persze Seannak,

Dannek, Vickinek és Elizabethnek

köszönettel és szeretettel

Paul csak ment, és mintha számtalan csavar szorítaná belülről... De azért beszélgetett anyjával. Soha nem vallotta volna be, mennyire szenved a szorítástól, anyja pedig sejtette ugyan, de csak halványan.

D. H. Lawrence: Szülők és szeretők

(Róna Ilona fordítása)

Január 1. Csütörtök

ÜNNEPNAP ANGLIÁBAN, ÍRORSZÁGBAN,
SKÓCIÁBAN ÉS WALESBEN

Újévi elhatározásaim:

1. Átkísérem a vakokat az úttesten.

2. Minden este fellógatom a nadrágomat.

3. Visszateszem a borítót a lemezeimre.

4. Az idén sem fogok dohányozni.

5. Soha többé nem nyomogatom a pattanásaimat.

6. Kedves leszek a kutyához.

7. Segítem a szegényeket és a tudatlanokat.

8. Mivel tegnap hallottam azokat a gusztustalan hangokat odalentről, azt is megfogadom, hogy soha nem iszom alkoholt.

Apa a tegnap esti bulin leitatta a kutyát cseresznyepálinkával. Ha az Állatvédő Liga megtudná, most jól elkapnák. Nyolc napja múlt karácsony, de anya még mindig nem vette föl a zöld lurexkötényt,[1] amit ajándékba vettem neki. Jövőre fürdősót kap.

Újévre pattanás nőtt az államon. Ez az én formám.

Január 2. Péntek

ÜNNEPNAP SKÓCIÁBAN. HOLDTÖLTE

Ma rohadtul éreztem magam. Anya az oka. Hajnali kettőkor a „Barna skót legénynél hagytam én a szívem”-et énekelte a lépcső tetején. Amilyen a formám, ilyen az anyám. Ha így megy tovább, a szüleim alkoholisták lesznek. Jövőre már egy nevelőintézetben találhatom magam.

A kutya visszaadta a kölcsönt apának. Felugrott, leverte a hajómodellt, és a lábára gubancolódott vitorlázattal kirohant a kertbe. Apa egyfolytában azt hajtogatta: – Három elpocsékolt hónap!

A pattanás az államon egyre nő. Ez is anya miatt van. Gőze sincs a vitaminokról!

Január 3. Szombat

Tébolyba kerget az álmatlanság! Apa kitiltotta a kutyát a házból, az meg egész éjjel ugatott az ablakom alatt. Ez az én formám. Apa ordítva káromkodott. Ha nem vigyáz magára, még elkapja a rendőrség a trágár nyelvezetéért.

Azt hiszem, ez a pattanás tulajdonképpen furunkulus.[2] Épp ott van, ahol mindenki látja; ez az én formám. Hangsúlyoztam, hogy ma még egy fikarcnyi C-vitamint sem ettem. Anya erre azt mondta: – Akkor menj, és vegyél egy narancsot. – Hát ez jellemző.

Még mindig nem vette föl a lurexkötényét. Boldog leszek, ha végre visszamehetek az iskolába!

Január 4. Vasárnap

KARÁCSONY UTÁN A MÁSODIK

Apa megkapta az influenzát. Amilyen nálunk a koszt, nem meglepő. Anya kiment az esőbe, hogy C-vitaminos üdítőt szerezzen neki, de mint közöltem is vele: – Most már késő. – Csoda, hogy nem kapunk skorbutot.[3] Anya azt mondja, nem lát semmit az államon. De csak mert bűntudata van a kaja miatt.

A kutya megszökött, mert anya nem csukta be a kaput. Eltörtem a lemezjátszó karját. Még nem tudja senki, és ha egy kis szerencsém van, apa sokáig lesz beteg. Rajtam kívül csak ő használja. A köténynek nyoma sincs.

Január 5. Hétfő

A kutya még nem jött vissza. Micsoda nyugi van nélküle! Anya felhívta a rendőrséget, és megadta a kutya személyleírását. Rondábbnak tüntette föl, mint amilyen: bozontos szőrzet a szem fölött meg ilyesmik. Szerintem a rendőrségnek jobb dolga is akad, mint hogy kutyák után szaglásszon; vadászhat például gyilkosokra is. Meg is mondtam anyának, de ő újrahívta őket. Megérdemelné, hogy aztán majd jól meggyilkolják.

Apa még mindig az ágyban heverészik. Állítólag beteg, de én láttam, hogy most is dohányzik!

Ma átjött Nigel. Lebarnult a karácsonyi szünetben. Úgy tűnik, Nigel hamarosan belebetegszik, hogy haza kellett jönnie. Rosszul bírja az angol huzatot. Azt hiszem, helytelen volt, hogy külföldre vitték a szülei.

Még egyetlen pattanása sincs.

Január 6. Kedd

VÍZKERESZT.[4] ÚJHOLD

Vaj van a kutya fején:

Leverte a kilométerórát a rendőr bringájáról, és mindent összezűrözött. Szerintem mindannyian a bíróságon végezzük. A rendőr azt mondta, hogy a kutyát pórázon kell tartani, és megkérdezte, hogy mióta sánta. Anya azt felelte, hogy egyáltalán nem sánta, és végigvizsgálgatta. Egy apró kalózfigura szorult a bal mellső mancsába.

Amint anya kiszedte a kalózt, a kutya olyan boldog lett, hogy felugrott a sáros mancsával a rendőr zubbonyára. Anya törlőruhát hozott a konyhából, de a törlő eperlekváros volt, ott, ahol beletöröltem a kést, így aztán a zubbony csak egyre maszatosabb lett. A rendőr elment. Biztos vagyok benne, hogy káromkodott. Akár fel is jelenthetném érte. Kikeresem az új szótáramból azt, hogy „vízkereszt”.

Január 7. Szerda

Reggel átjött Nigel az új bringájával. Van rajta kulacs, kilométeróra, visszapillantó, és sárga a nyerge, meg egészen vékony versenykerekei vannak. Ilyen bringa Nigelnek! Kár belé! Csak a boltba megy vele meg vissza. Ha az enyém lenne, én körbejárnám az egész országot, és tapasztalatokat gyűjtenék.

A pattanás vagy furunkulus a csúcson! Most már nem nőhet tovább!

Találtam a szótárban egy szót, ami pontosan illik apára. Szimuláns.[5] Még mindig ágyban van, és nyakalja a C-vitamint.

A kutyát a szenessufniba zárták.

A vízkeresztnek van valami köze a háromkirályokhoz. Na bumm!

Január 8. Csütörtök

Most anya kapta el az influenzát. Ez azt jelenti, hogy nekem kell ellátni mindkettőjüket. Ez az én formám.

Egész nap föl-le rohangáltam a lépcsőn. Estére nagy vacsorát főztem nekik: két buggyantott tojást babbal meg grízpudingot konzervből. (Még jó, hogy fölvettem a zöld lurexkötényt, mert a buggyantott tojás kirepült a serpenyőből, és rám buggyant.) Amikor észrevettem, hogy egy falatot sem ettek belőle, majdnem mondtam valamit. Annyira betegek azért nem lehetnek. Kivittem az egészet a kutyának a szenessufniba. Holnap reggel jön a nagymama, ki kellett pucolnom a leégett serpenyőt, és megsétáltatni a kutyát. Fél tizenkettő volt, mire lefeküdtem. Nem csoda, hogy a koromhoz képest alacsony vagyok.

Ami leendő pályámat illeti, hát orvos az nem leszek.

Január 9. Péntek

Köhögés, köhögés, köhögés egész éjjel. Amikor az egyik abbahagyta, rákezdte a másik. Az ember azt hinné, hogy számíthat némi megértésre egy ilyen nehéz nap után.

Amint megjött a nagymama, egyből felháborodott a házbeli állapotokon. Megmutattam neki a szobámat, ami mindig tiszta és rendes. Kaptam ötven pennyt. De megmutattam az üres üvegeket is a szemétládában. Erre újra felháborodott.

Nagymama kiengedte a kutyát a szenessufniból. Azt mondta, anya kegyetlen, azért zárta be. A kutya összehányta a konyhapadlót. A nagymama visszazárta.

Kinyomta a pattanást az államon. Csak még rosszabb lett. Elmondtam neki a zöld kötényt, mire azt felelte, hogy ő minden áldott karácsonyra vesz anyának egy százszázalékos akrilkardigánt, de anya még soha, egyetlenegyszer se vette föl egyiket sem!

Január 10. Szombat

De. Most meg a kutya beteg. Megállás nélkül hány; ki kellett hívni az állatorvost. Apa azt mondta, el ne áruljam, hogy két napra be volt zárva a szenessufniba.

Leragasztottam a pattanást, nehogy a kutya bacilusai belemenjenek.

Az állatorvos elvitte a kutyát. Azt mondta, szerinte szorulása van, és sürgősen meg kell operálni.

Nagymama összeveszett anyával, és hazament. Megtalálta a karácsonyi kardigánokat a rongyoszsákban, darabokra metélve. Felháborító! Amikor vannak, akik éheznek!

Mr. Lucas a szomszédból átjött meglátogatni apát és anyát, akik még mindig ágyban fekszenek. Hozott egy „jobbulást” kártyát meg egy csokor virágot anyának, aki felült az ágyban, hogy bájcsevegjen vele. A melle félig kilátszott a hálóingéből. Apa úgy csinált, mintha aludna.

Nigel áthozta a lemezeit. Most punkban adja elő magát, de nem tudom, minek; a lemezekből egy szót se lehet érteni. Ami engem illet: én intellektuel[6] leszek. Már csak a szorongásaim miatt is.

Du. Meglátogattam a kutyát. Megvolt a műtétje. Az állatorvos egy műanyag zsákot mutatott, tele mindenféle rondasággal! Volt benne egy darab szén, fenyőág a karácsonyi tortáról meg a kalózok apa hajómodelljéről. Az egyik kalóz éppen kardot rántott, és ez nagyon fájhatott a kutyának. A kutya különben sokkal jobban van. Két nap múlva haza is jöhet. Sajnos.

Mikor hazaértem, apa épp telefonált; összeveszett a nagymamával a szemétládában lévő üres üvegek miatt.

Mr. Lucas odafent anyával beszélgetett. Miután elment, apa fölrohant, és összebalhézott anyával, aki elbőgte magát. Apa rossz passzban van. Úgy látszik, már jobban érzi magát. Csináltam anyának egy csésze teát, pedig nem is kérte. Ettől is elbőgte magát. Egyesekkel egyszerűen lehetetlen jót tenni! A pattanás még megvan.

Január 11. Vasárnap

VÍZKERESZT UTÁN AZ ELSŐ

Most már biztos, hogy intellektuel vagyok. Tegnap este láttam Malcolm Muggeridge-et[7] a rétegműsorban, és majd’ minden szavát értettem. Minden stimmel: rossz otthoni körülmények, alultápláltság, meg a punkokat is utálom.

Beiratkozom a könyvtárba, azután majd meglátjuk.

Kár, hogy nincs több intellektuel a környéken. Mr. Lucas ugyan kordbársony nadrágot hord, de biztosítási ügynök. Ez az én formám.

Vízkereszt után az első micsoda?

Január 12. Hétfő

Itthon van a kutya. Állandóan a varratait nyalogatja, úgyhogy amikor eszem, háttal ülök neki.

Reggel anya felkelt, és ágyat vetett szegénynek, hogy abban aludjon, amíg jobban nem lesz. Az ágy egy kartondoboz, azelőtt mosópor volt benne. Apa azt mondta, hogy ettől a kutya tüsszögni fog, amitől aztán felszakadnak a varratai, és az állatorvos még többet kér majd, amiért másodszor is összevarrja.

Összekaptak a dobozon, aztán apa Mr. Lucasszal folytatta. Ámbár az, hogy mit csináljon Mr. Lucas a kutya ágyával, még most sem világos előttem.

Január 13. Kedd

Apa elment dolgozni. Hála az égnek! Fogalmam sincs róla, hogy bírja őt anya elviselni!

Mr. Lucas ma reggel átjött megnézni, kell-e segíteni valamit anyának. Nagyon kedves. Mrs. Lucas a szomszédban a külső ablakokat tisztította. A létra nem látszott valami biztonságosnak. Írtam a rétegműsoros Muggeridge-nek a BBC[8] címére, és megkérdeztem, mit kell csinálni ahhoz, hogy intellektuel legyek. Remélem, hamarosan válaszol, mert már nagyon unom, hogy úgy magamra hagynak, írtam egy költeményt, csak két percbe telt. Még a híres költőknek is tovább tart. Az a címe, hogy A csap, de igazában nem a csap a lényege; nagyon mély, az életről szól meg ilyesmikről.

A CSAP – írta: Adrian Mole

Ébren vagyok, mert csöpög a csap,

Reggelre tó lesz a csap alatt.

Szétázik a szőnyeg felmosórongy nélkül,

És amíg újat vesz, apa belekékül.

Mert úgy hajt majd szegény, hogy tán meg is gebed...

Fuss a ronggyal, apa! Rohanj! Ne légy balek!

Mutattam anyának, de csak nevetett. Nem egy észkombájn, az biztos. Még mindig nem mosta ki a tornacuccom, pedig holnap kezdődik a suli. Hát nem olyan, mint a tévéanyák.

Január 14. Szerda

Beiratkoztam a könyvtárba. Kivettem a Bőrápolást, A fajok eredetét[9] meg egy könyvet attól a nőtől, akiért anya úgy odavan. Az a címe, hogy Büszkeség és balítélet, egy Jane Austen nevű nő írta. Mondhatom, a könyvtáros nézett, mint a moziban. Talán ő is intellektuel, mint én. A pattanásomra rá se pillantott – lehet, hogy már leszáradófélben van.

Itt az ideje!

Mr. Lucas a konyhában kávézott anyával. Minden úszott a füstben. Nevettek, de amikor bementem, abbahagyták.

Mrs. Lucas a szomszédban a lefolyót tisztította. Rosszkedvűnek látszott. Azt hiszem, Mr. és Mrs. Lucas boldogtalan házasságban élnek. Szegény Mr. Lucas!

A suliban eddig egy tanár sem vette észre, hogy intellektuel vagyok. Majd sírhatnak, amikor már híres leszek. Új lány jött az osztályba. Földrajzon mellettem ül. Nem rossz csaj. A neve Pandora,[10] de azt szereti, ha Szelencének szólítják. Fogalmam sincs róla, miért. Lehet, hogy bele fogok esni. Itt az ideje, hogy beleessek valakibe, végül is 13 és 3/4 éves vagyok.

Január 15. Csütörtök

Pandora haja lekvárszínű, és pont olyan hosszú, amilyennek egy lányhajnak lennie kell. Egész jó az alakja. Láttam, amikor kézilabdázott, és a melle fel-alá ugrált. Kicsit furcsán éreztem magam. Azt hiszem, ez az!

Kivették a kutya varratait. Megharapta az állatorvost, de biztosan hozzászokott már. (Mármint az állatorvos; hogy a kutya hozzászokott, azt tudom.)

Apa rájött a lemezjátszóügyre. Hazudtam neki. Azt mondtam, a kutya törte le a kart, amikor ráugrott. Apa közölte, hogy megvárja, amíg a kutya teljesen felépül az operációból, aztán dagadtra veri.

Remélem, viccel.

Mikor hazajöttem a suliból, Mr. Lucas megint a konyhában ült. Anya már jobban van, gőzöm sincs róla, hogy minek látogatja még mindig. Mrs. Lucas fát ültetett a sötétben. Olvastam egy kicsit a Büszkeség és balítéletből. Baromira régimódi. Szerintem Jane Austennek valami modernebb dolgot kéne írnia.[11]

A kutya szeme pont olyan színű, mint Pandoráé. Csak azért vettem észre, mert anya levágta a szőrét. A kutyáét. Rondább, mint valaha. Mr. Lucas és anya kinevették a kutya új szőrviseletét, ami igazán nem szép tőlük, mert a kutya nem tud visszabeszélni. Akárcsak a királyi család.[12]

Ma korán lefekszem, és Pandorára gondolok, és megcsinálom a gerincnyújtó gyakorlatokat. Két hete nem nőttem semmit. Ha ez így megy tovább, törpe maradok.

Amennyiben szombatig nem múlik el a pattanás, orvoshoz fordulok.

Nem élhetek így, hogy mindenki állandóan engem bámul.

Január 16. Péntek

Mr. Lucas átjött, és felajánlotta, hogy elviszi anyát kocsival vásárolni. A sulinál kiraktak. Boldog voltam, amikor kiszabadultam a kocsiból. Az az állandó vihogás meg az a cigarettafüst! Útközben láttuk Mrs. Lucast. Óriási szatyrokat cipelt. Anya integetett neki, de Mrs. Lucas nem tudott visszaintegetni.

Ma földrajz volt, egy egész órát ültem Pandora mellett. Napról napra jobban néz ki. Mondtam neki, hogy a szeme színe éppen olyan, mint a kutyáé. Azt kérdezte, milyen fajta. Megmondtam, hogy korcs.

Kölcsönadtam Pandorának a kék filctollamat, hogy körbesatírozza a Brit-szigeteket.

Azt hiszem, értékeli ezeket az apró figyelmességeket.

Ma elkezdtem A fajok eredetét, de nem olyan jó, mint a tévésorozat. A Bőrápolás az baromi jó. Azon az oldalon hagytam nyitva, ahol a vitaminokról van szó. Remélem, anya megérti a célzást. A konyhaasztalon hagytam, a hamutartó mellett, ki se kerülheti.

Megbeszéltem, hogy mikor menjek a rendelőbe a pattanás miatt. Most bordó.

Január 17. Szombat

Reggel korán felvertek. Mrs. Lucas betonozza a házuk elejét, és míg ő lapátolt, a keverőnek egész idő alatt járnia kellett, nehogy megkössön a beton. Mr. Lucas főzött neki egy csésze teát. Igazán kedves tőle.

Nigel átjött, hogy nem akarok-e moziba menni, de azt mondtam, nem lehet, mert orvoshoz kell mennem a pattanás miatt. Mire ő azt mondta, hogy nem is látja a pattanást, persze csak udvariaskodott, mert a pattanás ma óriási.

Dr. Taylor is azok közé az agyonterhelt körzeti orvosok közé tartozhat, akikről annyit olvas az ember. Meg sem vizsgálta a pattanást, csak azt mondta, hogy aggodalomra semmi ok, meg hogy nemde otthon minden rendben van? Meséltem neki a zilált családi körülményeimről meg a hiányos táplálkozásomról, erre azt felelte, teljesen jól táplált vagyok, és menjek szépen haza, és becsüljem meg magam. Na, ennyit az ingyenes orvosi ellátásról.

Elmegyek újságkihordónak, és magánrendelésre fogok járni.

Január 18. Vasárnap

VÍZKERESZT UTÁN A MÁSODIK.
A FÉLÉV KEZDETE OXFORDBAN

Mrs. Lucas és anya összevesztek a kutya miatt. Valahogy kiszökött a házból, és végigtrappolt Mrs. Lucas nedves betonján. Apa felajánlotta, hogy elintézteti a kutyát, de anya sírni kezdett, így aztán letett róla. A szomszédok mind kint álltak az utcán, a kocsijukat mosták, és minket bámultak. Néha tényleg gyűlölöm a kutyát!

Ma eszembe jutott az az elhatározásom, hogy segíteni fogom a szegényeket és tudatlanokat, és elvittem néhány régi Superman évkönyvet egy egészen szegény családnak, akik nemrég költöztek a szomszéd utcába. Onnan tudom, hogy szegények, mert csak fekete-fehér tévéjük van. Egy fiú nyitott ajtót. Elmagyaráztam, miért jöttem. Az évkönyvekre pillantott, és azt mondta: – Ezt má’ olvastam. – És bevágta az orrom előtt az ajtót. Na, így legyen jó az ember a szegényekhez!

Január 19. Hétfő

A suliban beléptem egy csoportba. Az a nevünk, hogy Irgalmas Szamaritánusok.[13] Segítünk a segítségre szorulókon meg ilyesmi. Hétfő délután lógunk a matekról.

Ma megbeszéltük, hogy miket fogunk csinálni. Engem a nyugdíjascsoportba raktak. Nigel piszok melót kapott, gyerekekre kell vigyáznia a játszótéren. Szenved, mint a kutya.

Alig várom a következő hétfőt. Szerzek egy kazettát, hogy felvegyem a vén szivarok szövegét a háborúról meg ilyesmikről. Remélem, olyat kapok, akinek jó a memóriája.

A kutya megint az állatorvosnál van. Beton ragadt a mancsába. Nem csoda, hogy tegnap éjjel úgy vonyított a lépcsőn. Pandora ma ebéd közben rám mosolygott a suliban, de én egy mócsingon rágódtam, és nem tudtam visszamosolyogni. Ez az én formám.

Január 20. Kedd

HOLDTÖLTE

Anya állást keres!

Most már akár közveszélyes csavargó, utcagyerek vagy micsoda is lehetek! És mit csinálok majd a szünidőben? Mosodákban kell majd meghúzódnom, hogy fölmelegedjek. Kulcsos gyerek lesz belőlem, vagy mi! És ki vigyáz a kutyára? És mit eszem egész nap? Kénytelen leszek csipsszel meg édességgel tömni a fejem, míg tönkre nem megy a bőröm, és ki nem hullanak a fogaim. Szerintem anya szörnyen önző. És a munkájában sem lesz sok köszönet. Nem egy észkombájn, és karácsonykor sokat iszik.

Felhívtam a nagymamát, és elmondtam az egészet, ő meg azt felelte, hogy szünidőben felmehetek hozzá, délutánonként pedig bejárhatok az örökzöld nyugdíjasklubba meg ilyen helyekre. Bár ne hívtam volna fel! A Szamaritánusok ma a szünetben találkoztak. Szétosztottuk az öregeket. Én egy Bert Baxter nevű vén pasit kaptam. Nyolcvankilenc éves, azt hiszem, nem soká lesz a kezem alatt. Holnap látogatom meg. Remélem, nincs kutyája. A könyökömön jönnek ki a kutyák. Vagy az állatorvosnál vannak, vagy a tévé elé állnak, hogy eltakarják a képernyőt.

Január 21. Szerda

Mr. és Mrs. Lucas válnak! Ők az elsők az utcánkban. Anya átment a szomszédba, hogy vigasztalja Mr. Lucast. Nagyon rossz állapotban lehet, mert anya még mindig nála volt, amikor apa hazajött a munkából. Mrs. Lucas taxiba ült, és elment valahová. Biztos örökre távozott, mert magával vitte az egész szerszámkészletét. Szegény Mr. Lucas most majd moshat magára.

Este apa csinálta a vacsorát. Zacskóban főtt currys rizst ettünk, mert más nem volt a hűtőben, nem számítva valami zöld izét, amiről hiányzott a címke.

Apa megeresztett egy viccet, hogy majd elküldi a közegészségügyi felügyelőnek. Anya nem nevetett. Talán a szegény, magára maradt Mr. Lucasra gondolt.

Vacsora után meglátogattam az öreg Mr. Baxtert. Apa tollaslabdaedzésre ment, és magával vitt. Mr. Baxter házát alig látni az útról. Körülötte mindent benőtt a magyal. Amikor kopogtam, egy kutya kezdett ugatni, morogni meg felugrálni a levélládára. Mielőtt elrohantam, még hallottam, hogy valaki üvegeket borogat és káromkodik. Remélem, eltévesztettem a házszámot.

Hazafelé menet találkoztam Nigellel. Azt mondta, hogy Pandora apja tejesember! Kicsit elhidegültem Pandorától.

Mikor hazaértem, senki nem volt otthon; megetettem a kutyát, megnéztem a pattanásaimat, és lefeküdtem.

Január 22. Csütörtök

Piszok hazugság, hogy Pandora apja tejesember! Könyvelő a tejüzemben. Pandora azt mondta, kinyírja Nigelt, ha rágalmazza. Újra beleestem.

Nigel megkért, hogy holnap este menjek el vele diszkózni az ifjúsági klubba; a buli bevételét egy csomag új pingponglabdára fordítják. Még nem tudom, mit csináljak, mert Nigel a hétvégeken átmegy punkba. A mamája engedi neki, ha jó melegen öltözik a szakadt spárgamellénye alá.

Anya állásügyben tárgyalt. A gépelést gyakorolja, és egyáltalán nem főz. Mi lesz, ha megkapja az állást? Apának a sarkára kéne állnia, mielőtt széthull a család.

Január 23. Péntek

Utoljára voltam diszkóban. Mindenki punkra vette a figurát, kivéve engem meg Rick Lemont, az ifjúsági vezetőt. Nigel egész este megjátszotta magát. A végén átszúrt a fülén egy biztosítótűt. Apának kellett bevinni a kórházba a mi kocsinkon. Nigel szüleinek nincs kocsijuk, mert a papájának egy acéllap van a fejében, a mamája meg csak százötven centi. Persze nem meglepő, hogy Nigel elkanászodik, ha egyszer a szülői testület egy terheltből meg egy törpéből áll.

Még mindig semmi hír Malcolm Muggeridge-től. Talán rossz passzban van. Nekünk, intellektueleknek gyakran vannak rossz passzaink. Az átlagember nem ért meg minket, és azt mondja, mogorvák vagyunk. Pedig nem.

Pandora meglátogatta a kórházban Nigelt, aki kisebbfajta vérmérgezést kapott a biztosítótűtől. Pandora szerint Nigel baromi bátor. Szerintem baromi hülye.

Egész nap fájt a fejem anya rohadt gépelésétől, de nem panaszkodom. Aludnom kell. Holnap meg kell látogatnom Bert Baxtert. A fene egye meg! AZ VOLT A JÓ HÁZSZÁM.

Január 24. Szombat

Ez volt életem legszörnyűbb napja. Anya megkapta az állást, egész nap verheti a rohadt gépét egy biztosítótársaságnál! Hétfőn kezd! Mr. Lucas ugyanott dolgozik. Mindennap kocsin viszi a munkába.

Apa hangulata csapnivaló. Úgy érzi, baj van a főtengelyével. De a legrosszabb az, hogy Bert Baxter nem aranyos öreg nyugdíjas! De nem ám! Iszik, dohányzik, és van egy Sabre nevű farkaskutyája. Amíg az elburjánzott növényt nyírtam, Sabre be volt zárva a konyhába, de egy pillanatra sem hagyta abba a morgást.

De van ennél rosszabb is! Pandora Nigellel jár!!! Azt hiszem, ezt a csapást nem élem túl.

Január 25. Vasárnap

VÍZKERESZT UTÁN A HARMADIK

Ott kellett hagynom a betegágyam, hogy még iskola előtt meglátogassam Bert Baxtert. Órákig tartott, míg odavánszorogtam; olyan gyenge voltam, hogy állandóan meg kellett állnom pihenni, végül egy hosszú fekete bajszos öreg hölgy támogatott el az ajtóig. Bert Baxter ágyban volt, de kihajította a kulcsot, és én beengedtem magamat. Sabre be volt zárva a fürdőszobába; üvöltött, mint a sakál, és úgy hangzott, mintha törülközőket vagy ilyesmit tépdesne.

Bert Baxter egy igencsak piszkosnak mondható ágyban feküdt, cigarettázott, a szobában szörnyű szag volt, azt hiszem, magából Bert Baxterből jött. Az ágynemű mintha véres lett volna, de Bert azt mondta, hogy ez csak a céklás szendvics nyoma, mert minden este eszik egyet elalvás előtt. Ennél gusztustalanabb szobát életemben nem láttam (pedig koszügyben nem vagyok kezdő). Bert Baxter adott tíz pennyt, hogy vegyek neki egy Morning Start[14] az újságosnál. Szóval a tetejébe még kommunista is! Sabre szokta felhozni az újságot, de most büntetésből be van zárva, mert elrágta a lefolyót.

Az újságos megkért, hogy vigyem el Bert Baxternek a számlát (31 font 97 pennyvel tartozik), de amikor átadtam, Bert Baxter azt mondta: – Nyavalyás négyszemű szarjankó! – jót röhögött, és összetépte a számlát. Elkéstem a suliból, be kellett mennem a titkárságra, és beírni magam a késők könyvébe.

Ez a hála, amiért beálltam Irgalmas Szamaritánusnak! Pedig a matekról se lógtam! Ebédnél láttam, hogy Pandora és Nigel szorosan egymás mellett állnak a sorban, de úgy döntöttem, hogy észre sem veszem őket.

Mr. Lucas ágynak esett az elhagyatottságtól, anya ápolja munka után. Ő az egyetlen, akivel Mr. Lucas érintkezik. De mikor lesz ideje ellátni engem és apát?

Apa mogorva. Azt hiszem, féltékeny, mert Mr. Lucas vele nem hajlandó érintkezni.

Éjfél. Jó éjt, Pandora, lekvárszín hajú szerelmem!

Január 27. Kedd

A rajzóra baromi jó volt. Festettem egy magányos fiút. A hídon állt. A fiútól épp akkor csábította el első szerelmét a volt legjobb barátja. A volt legjobb barát a folyó árjában küszködött. A fiú nézte, ahogy a volt legjobb barát megfullad. A volt legjobb barát kicsit hasonlított Nigelre. A fiú egy kicsit hasonlított rám. Miss Fossington-Gore azt mondta, hogy a képemnek „mélysége van”, akárcsak a folyónak. Hahaha!

Január 28. Szerda

UTOLSÓ HOLDNEGYED

Ma reggel egy kis náthával ébredtem. Szóltam anyának, hogy írjon fölmentést a torna alól. Azt felelte, hogy elég a kényeskedésből meg a pátyolgatásból. Szeretném tudni, ő hogy érezné magát, ha egy szál tornagatyában meg atlétatrikóban kéne rohangálnia egy sáros pályán, jeges esőben! Mikor a tavalyi sportnapon beneveztem a zsákban futásra, és ő eljött megnézni, bundában volt, plusz takarót tekert a lába köré, plusz június volt! Azt persze rühelli, hogy rögbizünk, és a tornacuccom olyan sáros, hogy eldugul a mosógép lefolyócsöve.

Telefonált az állatorvos, és követelte, hogy vigyük el a kutyát a sebészetéről. Kilenc napja van ott. Apa azt mondja, ott kell maradnia, míg holnap fizetést nem kap. Az állatorvos csak készpénzt fogad el, és apának egy fillérje sincs.

Pandora! Miért?!

Január 29. Csütörtök

Újra itthon van a hülye kutya. Addig nem viszem sétálni, míg vissza nem nő a szőre a leborotvált talpára. Apa sápadt volt, amikor visszajött az állatorvostól, és megállás nélkül azt hajtogatta: – Ablakon kidobott pénz – és azt mondta, hogy a kutya mostantól csak maradékot kaphat. Vagyis a kutya hamarosan koplalni fog.

Január 30. Péntek

Bert Baxter, az az öreg komcsi betelefonált a suliba, hogy kint hagytam az esőben a sövénynyíró ollóját! Hogy teljesen berozsdásodott! Kártérítést követel. Megmondtam Mr. Scrutonnak, az igazgatónak, hogy már rozsdás volt, de nem nagyon hitte. Előadást tartott nekem arról, hogy milyen nehezen jönnek ki az öregek a nyugdíjból, és rám parancsolt, menjek vissza Bert Baxterhez, tisztítsam meg és élezzem ki a sövénynyíró ollóját. El akartam mondani neki mindent erről a szörnyűséges Bert Baxterről, de van valami Mr. Scrutonban, amitől teljesen kiürül az agyam. Talán ahogy a szeme dülled kifelé, mikor dühös.

Útban Bert Baxterhez láttam anyát és Mr. Lucast; kifelé jöttek egy fogadóirodából. Integettem és kiabáltam, de nem hiszem, hogy megláttak. Örülök, hogy Mr. Lucas jobban van. Bert Baxter nem nyitott ajtót. Lehet, hogy már meg is halt.

Pandora! Még mindig rád gondolok, bébi.

Január 31. Szombat

Mindjárt itt a február, és nincs kinek Valentin-napi lapot küldenem.