RYAN MARTIN

KÉZIKÖNYV
DÜHÖS EMBEREKHEZ

10 dühkezelési módszer
a mindennapokra

A fordítás az alábbi kiadás alapján készült:

Dr. Ryan Martin: How to Deal with Angry People
– 10 Strategies for Facing Anger at Home, at Work and Online,
Watkins, 2023

All Rights Reserved

Text Copyright © Dr Ryan Martin 2023

First published in the UK and USA in 2023
by Watkins, an imprint of Watkins Media Limited

Hungarian translation © Bíró Júlia, 2024

Hungarian edition © Open Books, 2024

Fordította Bíró Júlia

Felelős kiadó Halmos Ádám

Felelős szerkesztő Jolsvai Júlia

Szerkesztő Papp Dénes

Borítóterv Zatykó Fanny

Műszaki szerkesztő Kovács Balázs Sándor

Tördelő Sólyom Melinda

Elektronikus formátum
Békyné Kiss Adrien

ISBN 978-963-572-316-4

Csodálatos gyermekeimnek,
Rhysnek és Tobinnak,
akik minden napot jobbá tesznek.

A BIZTONSÁG ELŐTÉRBE HELYEZÉSE

Tartsd észben, hogy a dühös emberekkel való bánásmód elsajátítása nem azt jelenti, hogy megtanulod elviselni a fizikai és/vagy érzelmi bántalmazást.

Nem vagy köteles olyan kapcsolatban maradni, amely egészségtelen számodra, és ha bármikor úgy érzed, veszélyben vagy, akkor biztonságos helyre kell menned.

Tartalom

Bevezetés: A dühös emberekkel való érintkezés aranyszabályai

ELSŐ RÉSZ - A DÜHÖS EMBEREK MEGÉRTÉSE

Első fejezet: Egy dühös ember vagy egy ember, aki éppen dühös?

Második fejezet: A dühös emberek biológiája

Harmadik fejezet: Érzelmi neveltetés

Negyedik fejezet: A düh ragályossága

Ötödik fejezet: A dühös emberek szemléletmódja

MÁSODIK RÉSZ - A DÜHÖS EMBEREKKEL VALÓ BÁNÁSMÓD STRATÉGIÁI

Hatodik fejezet: Első lépés: fogalmazd meg, mit akarsz elérni!

Hetedik fejezet: Második lépés: őrizd meg a hidegvéred!

Nyolcadik fejezet: Harmadik lépés: ne feledd, a düh sokféleképpen mutatkozhat meg!

Kilencedik fejezet: Negyedik lépés: képzeld el az incidenst az ő szemszögükből!

Tizedik fejezet: Ötödik lépés: tedd fel a kérdést, jogos-e a dühük!

Tizenegyedik fejezet: Hatodik lépés: próbálj kontaktust teremteni azokkal, akik elzárkóznak a párbeszéd elől!

Tizenkettedik fejezet: Hetedik lépés: ne vegyél részt az internetes dühöngésben!

Tizenharmadik fejezet: Nyolcadik lépés: tartózkodj a személyeskedő támadásoktól!

Tizennegyedik fejezet: Kilencedik lépés: tudj időben kiszállni!

Tizenötödik fejezet: Tizedik lépés: az egyes stratégiák együttes alkalmazása

Záró gondolatok

Hivatkozások

Köszönetnyilvánítás

BEVEZETÉS

A dühös emberekkel való érintkezés aranyszabályai

A PILLANAT, AMIKOR RÁJÖTTEM, HOGY BAJBAN VAGYUNK

2021 vége felé, egy délután váratlan hívást kaptam, amely feltárta, hogy valójában mekkora düh dúl az emberekben. Egy könyvtáros telefonált, aki elmondta, hogy egy barátjától hallott a munkámról, és arra volt kíváncsi, esetleg ki tudnám-e képezni a munkatársait a kezelhetetlen ügyfelekkel való bánásmódra.

„Kifejtené bővebben, mi a konkrét probléma?” – kérdeztem a könyvtárostól.

„Súlyos gondjaink vannak az ügyfelekkel” – válaszolta. „A személyzetünket túlterhelik a dühös, sőt agresszív emberek, és szeretnénk elsajátítani valamilyen stratégiát arra, hogy miként kezeljük ezeket a helyzeteket.”

A továbbiakban leírta, hogy sok ellenséges megnyilvánulást tapasztalnak a könyvtárba látogatóktól. Elmondta, hogy olyan praktikákat szeretnének megtanulni, amelyek segítenének nekik az ügyfelek negatív érzelmeinek enyhítésében, egyúttal a konfliktusok eszkalációjának megelőzésében is.

Ez volt az a pillanat, amikor rájöttem, hogy bajban vagyunk. Már rengeteg felkérést kaptam a médiától, hogy beszéljek olyan dolgokról, mint a közúti veszélyeztetés, az emberek botrányos viselkedése a repülőjáratokon és az iskolai erőszak. Még mindig a Covid–19 egészségügyi válság kellős közepén voltunk, sok nyilvános helyen kérték, hogy viseljünk maszkot és tartsunk távolságot egymástól. Ezek a követelmények kifejezetten sok dühöt váltottak ki azokból, akik nem akartak maszkot viselni és/vagy már nem tartották jelentős problémának a világjárványt. A légiutas-kísérők beszámolói szerint az utasok kiabáltak velük, voltak, akik meg is ütötték őket,{1} ami annyira gyakorivá vált, hogy a légitársaságok irányelveket dolgoztak ki a düh és az agresszió ilyen eseteinek minimalizálása érdekében.

Valamilyen oknál fogva azonban ez a könyvtári helyzet másnak tűnt számomra. Soha életemben nem voltam dühös könyvtárosra. Épp ellenkezőleg. A könyvtárosokkal kapcsolatos tapasztalataim mindig pozitívak voltak. Az egyetemen jó néhányukkal dolgozom együtt, és ők a legjobb kollégáim. Amikor a gyerekeim kicsik voltak, a hétvégéket a könyvtárban töltöttük, és egyszer sem volt problémánk. Őszintén szólva, és nézzék el nekem, hogy sztereotipizálok, a könyvtárosok, akikkel dolgoztam, a legkedvesebb és legsegítőkészebb emberek közé tartoznak.

Szóval, amikor jött ez a hívás, az első gondolatom az volt, hogy… jaj!

Hogyan juthattunk odáig, hogy az emberek kiabálnak a könyvtárosokkal?

Mivel nem szeretek kizárólag a saját meglátásaimra hagyatkozni, úgy döntöttem, utánanézek, nem vagyok-e kivétel a könyvtárosok kedvességéről alkotott véleményemet illetően. Kiderült, hogy nem, nem vagyok az. Legalábbis még 2013-ban[1] az amerikaiak túlnyomó többsége – a megkérdezettek 94 százaléka – előszeretettel látogatott könyvtárakat, és barátságosnak írta le őket. További 91 százalék azt mondta, hogy „nekik személy szerint soha nem volt negatív tapasztalatuk a közösségi könyvtárak használatával kapcsolatban”. Úgy tűnt tehát, hogy a könyvtárak megbecsültsége azon ritka kivételek közé tartozik, amiben az amerikaiak teljes mértékben egyetértenek.

Az alábbi három dolog egyike történhetett:

1. 2013 óta megváltozott a helyzet, és a könyvtárak valahogyan nagy ellenszenv forrásává váltak, ami jelentős ellenérzésekhez vezetett a könyvtárosokkal szemben. Ezt nem tartottam valószínűnek.

2. A sok harag és agresszió forrása az amerikaiaknak az a 6 százaléka, aki a könyvtárakat nem tekinti vendégszerető és barátságos helyeknek. Nos, kizártnak tartottam, hogy így áll a dolog.

3. Sokan vannak, akik a könyvtárakat vendégszerető és barátságos helynek látják, mégis elveszítik a hidegvérüket, amikor a dolgok nem úgy alakulnak, ahogyan ők szeretnék. Egészen biztos voltam benne, hogy ez a helyzet.

Azóta sokkal gyakoribbak lettek a dühös emberek kezelésével kapcsolatos média- és képzési megkeresések. Különösen a szolgáltatók – de általában is az emberek – panaszolják, hogy a végletekig ki tudnak borulni, amikor mások ellenségesen viselkednek velük szemben. Úgy tűnik, mostanában különösen ellenséges időszakot élünk. Bár nincs nemzetközi mutatója a düh szintjének, van néhány adatunk, amely arra utal, hogy az emberek mostanában különösen dühösek, legalábbis az Egyesült Államokban. A közúti veszélyeztetés eseteinek száma igen magas, beleértve az ezek során előforduló lőfegyverhasználatot,[2] a tanárok az Egyesült Államokban egyre több iskolai erőszakos cselekményt jelentenek,[3] és a szolgáltatók összes típusa egyre dühösebb ügyfelekről, kliensekről számol be. Összességében: az indulatok most forrnak, és semmi jele nem látszik annak, hogy az emberek lehiggadnának a közeljövőben.

A DÜHÖS EMBEREK KÉT TÍPUSA

Életünk során kétféleképpen kerülünk kapcsolatba dühös emberekkel.

Vannak a fentiekhez hasonló esetek. Ezek egyszeri interakciók: egy idegen dühös lesz ránk azért, ahogyan a munkánkat végeztük, ahogyan vezetünk, vagy valamilyen más módon úgy érzi, hogy akadályozzuk a céljai elérését, esetleg igazságtalanul vagy rosszul bánunk vele.

Ez lehet egy ügyfél a munkahelyünkön, valaki, akivel egy nyilvános rendezvényen találkozunk vagy a mögöttünk lévő autóban ülő ember. Nem ismerjük a háttértörténetét, azt sem tudhatjuk, mi történt vele korábban aznap. Nem tudjuk, hogy általában dühösek és ellenségesek-e vagy csupán egy rossz napjukon futottunk össze velük. Csak annyit tudunk, hogy abban a pillanatban a dühükkel van dolgunk, és valószínűleg soha többé nem fogjuk látni őket, miután az interakció véget ért.

A dühös emberekkel való szembesülésünk másik módja ennél sokkal bonyolultabb. Nem egyszeri találkozásról van ugyanis szó, hanem valakiről, akivel gyakran, talán mindennap kapcsolatba kerülünk. Egy olyan, dühös természetű emberről, aki rendszeresen kapcsolódik az életünkhöz. Ez lehet a főnökünk, a barátunk, a házastársunk, a testvérünk, a szülőnk vagy akár a gyerekünk is.

Ezek nem egyszeri interakciók, hanem rendszeresen előfordulnak, és az, hogy képesek vagyunk-e ezekkel az emberekkel kommunikálni, együttműködni vagy együtt élni, kulcsfontosságú a sikerünk és boldogságunk szempontjából.

Ez a könyv mindkét kategóriában segítséget nyújt.

Azoknak, akiknek sok dühös emberrel kell foglalkozniuk – akár a munkájuk miatt (például légiutas-kísérő, felszolgáló, könyvtáros), akár más okból –, ez a könyv értékes eszközöket ad a kezükbe, hogy sikeresen átvészeljék ezeket az egyszeri interakciókat. Azoknak, akiknek van egy-két konkrét dühös ember az életükben, ez a könyv abban segít, hogy jobban megértsék őket, jobban tudjanak együttműködni, illetve olyan kapcsolatot kialakítani velük, hogy az produktív legyen, és ne keserítse meg az életüket.

BIZONYÍTOTT TÉNY

Az emberek körülbelül harmada állítja, hogy van olyan közeli barátja vagy családtagja, aki dühkezelési gondokkal küzd.[4]

KINEK VALÓ EZ A KÖNYV?

Ez a könyv mindenkinek szól, aki egy vagy több dühös emberrel kapcsolatos kihívásokkal küzd. Ide tartozhat az is, aki olyan környezetben dolgozik, amelyben – munkája jellegéből adódóan – rendszeresen találkozik dühös emberekkel. Vagy lehet, hogy van egy olyan konkrét, dühkezelési problémákkal küzdő ember az életében, akivel rendszeresen érintkezik. Például:

• A párod gyakran veszti el a türelmét, és úgy förmed rád vagy másokra, hogy ez kellemetlenül érint?

• Van olyan kis- vagy kamasz gyereked, aki rendszeresen dühös?

• Felnőtt gyermeke vagy olyan szülőnek, aki gyakran feldühödik, bántó dolgokat mond vagy arra kényszerít, hogy „tojásokon lépkedj” körülötte?

• Van olyan főnököd vagy munkatársad, aki gyakran rád ripakodik, és emiatt szorongsz a munkahelyeden?

• Van olyan közeli barátod, akinek a haragja bizonyítottan megnehezíti a kapcsolatodat vele?

KINEK NEM VALÓ EZ A KÖNYV?

Ez a könyv nem azoknak való, akik bántalmazó kapcsolatban élnek. Nem azoknak szól, akiket rendszeresen bántalmaz – akár fizikailag, akár érzelmileg – egy dühös ember. Aki bántalmazó kapcsolatban él (amit úgy definiálnak, hogy „olyan viselkedésminta, amelyet az egyik partner arra használ, hogy egy intim kapcsolatban hatalmat és kontrollt gyakoroljon a másik partner felett”[5]), arra biztatom, tegye le ezt a könyvet, és kérjen segítséget valakitől, aki tehet azért, hogy biztonságba kerüljön.

A családon belüli erőszak áldozatainak országos segélyvonala, a The National Domestic Violence Hotline például fontos lehetőség az Egyesült Államokban bárki számára, aki bántalmazó kapcsolatban él.{2}

Itt az ideje, hogy rámutassunk egy nagyon fontos különbségre, amelyet nem mindenki ismer fel. Különbség van düh és agresszió között. A düh érzelmi állapot. Olyan érzelem, amelyet az a meggyőződés vált ki belőlünk, hogy igazságtalanul bánnak velünk vagy a céljaink elérését akadályozzák. Ez nagyon gyakori, a legtöbb ember azt mondja, hogy naponta néhányszor vagy hetente párszor éli át.[6]

A düh különbözik a bántó cselekedetektől, amelyeket néha társítanak hozzá. Ezek az ártó cselekedetek az agressziót tükrözik, amely olyan viselkedés, amikor az embernek az a szándéka, hogy verbálisan vagy fizikailag bántson valakit.

Ez a különbségtétel nagyon fontos, különösen e könyv szempontjából. A világ tele van dühös emberekkel, akik nem feltétlenül agresszívak. A dühöt szinte végtelen módon ki lehet fejezni, a fizikai erőszak viszonylag ritka következmény. Sokkal valószínűbb, hogy az emberek másfajta következményeket szenvednek el, például megijednek vagy szomorúak lesznek egy dühkitörés után; szóbeli vitába keveredhetnek, megrongálhatják a tulajdonukat, veszélyesen vezethetnek, alkoholt fogyasztanak vagy drogokhoz folyamodnak. A dühös emberek, akikkel kapcsolatba kerülünk, talán nem bántalmaznak bennünket vagy bárki mást, de ez nem teszi könnyebbé az érintkezést velük. Így is nagyon ártalmas hatással lehetnek az életünkre, kimerültnek, túlterheltnek, szorongónak vagy akár dühösnek érezhetjük magunkat miattuk.

FELKÉSZÜLETLENNEK ÉS BIZONYTALANNAK ÉREZZÜK MAGUNKAT

Pszichológiaprofesszor vagyok, több mint húsz éve tanulmányozom a dühöt és más érzelmeket. Kutatásokat végeztem a düh egészséges és egészségtelen megnyilvánulásairól, tanfolyamokat tartottam a dühről és más érzelmekről, és karrierem elején klinikai munkát végeztem dühös páciensekkel. Kutatásaim és a közösségi média révén is igyekeztem kapcsolatot teremteni az emberekkel, hogy jobban megértsem a dühöt, a dühös embereket és azoknak a tapasztalatait, akiknek dühös emberekkel kell együtt élniük vagy dolgozniuk.

Azután döntöttem úgy, hogy megírom ezt a könyvet, hogy egy általam készített TikTok-sorozat virulens módon elterjedt. A Hogyan kezeljük a dühös embereket című sorozat akkora visszhangra talált a nézők körében, hogy úgy éreztem, valóban szükség van ilyen információkra. Több ezer kommentet és kérdést kaptam, a Buzzfeed[7] és a Bored Panda[8] pedig cikket írt a sorozatról. A hozzászólásokból és a kérdésekből egyértelműen kiderült, hogy ebben a kérdésben az emberek felkészületlennek és bizonytalannak érzik magukat. Olyan elgondolkodtató kérdéseket tettek fel, mint például:

Hogyan tudunk „kiszállni”, ha nem hagynak minket békén? Mit tegyünk, ha a dühös ember nem akar velünk kommunikálni? Mi van akkor, ha nem ránk haragszik, de nekünk kell foglalkoznunk a másokkal szembeni haragjával?

Az ilyen és az ehhez hasonló kérdések valóban érdekesek, elgondolkodtatók és árnyaltak voltak, és ezeket használtam fel arra, hogy tájékozódjam mindarról, amit végül ebbe a könyvbe foglaltam. Segítettek jobban megérteni azokat a helyzeteket, amelyekkel az emberek szembesülnek, és arra késztettek, hogy komolyan elgondolkodjam azon, hogyan segíthetnék az embereknek eligazodni ezekben az érzelmileg bonyolult interakciókban és kapcsolati dinamikákban.

Ezek az online beszélgetések azt is feltárták, mennyire gyakori, hogy az emberek dühös emberekkel dolgoznak, élnek együtt vagy más módon érintkeznek velük. A Brit Dühkezelési Társaság szerint az emberek körülbelül harmadának van olyan közeli barátja vagy szerette, akinek dühkezelési gondja van, de ez valószínűleg a problémának csupán töredéke, mert figyelmen kívül hagyja a munkatársakat, a törzsvásárlókat vagy akár azt az embert, akivel egy véletlen napon az utcán találkozunk. Úgy tűnik, hogy a dühkezelési problémák száma egyre nő, így még ha mi magunk nem vagyunk is dühösek, akkor is valószínű, hogy rendszeresen és gyakran találkozunk ilyen emberekkel.

E könyv megírására készülve jó néhány olyan emberrel készítettem interjút, aki vagy dühösnek mondta magát, vagy jelezte, hogy van egy dühös ember az életében (néha mindkettő). Ezekből az interjúkból világosan kiderült, hogy gyakorta ez a dühös ember olyan mélyen beágyazódott az életükbe, hogy az megnehezítette vagy akár lehetetlenné tette az elválást tőle. A dühös személy a főnökük, a szülőjük, a házastársuk, a volt házastársuk vagy párjuk, illetve az egyik gyermekük volt. Vagy olyan emberek voltak, akiknek hatalmuk volt felettük (például egy főnök vagy egy szülő), vagy olyanok, akikhez mély személyes kapcsolatok fűzték őket (egy házastárs vagy egy testvér), és az emberek, akikkel beszélgettem, nem érezték úgy, hogy csak úgy, egyszerűen el tudnának szakadni tőlük. Csapdában érezték magukat ebben a kapcsolatban egy dühös emberrel, és nem tudták, hogyan kezeljék ezt a helyzetet.

ÖT INTELEM

Mielőtt belekezdesz a könyv olvasásába, szeretném, ha figyelembe vennél öt, fontos gondolatot. Ezek az én szemléletemet tükrözik, már ami a dühös emberek megértését illeti, és valóban kulcsfontosságúak ahhoz, hogy a legtöbbet hozd ki ebből a könyvből.

Néha jogos a dühük

Kevesen szeretik ezt hallani, de néha jogos az emberek haragja velünk szemben. Mi is emberek vagyunk, és így képesek vagyunk hibázni. Szándékosan vagy akaratlanul olyan dolgokat teszünk, amelyek problémákat okoznak másoknak. Lehet, hogy gátoljuk a céljaik elérését, igazságtalanul vagy tiszteletlenül bánunk velük.

A düh nem eredendően rossz érzésállapot. Sőt, egészséges és fontos érzelem az emberek számára, mivel tudatja velünk, hogy igazságtalanság ért bennünket, és energiát ad ahhoz, hogy megbirkózzunk ezzel az igazságtalansággal. A düh, amit valaki irántunk érez, lehet, hogy észszerű és egészséges reakció valamire, amit mi tettünk.

Ez azonban nem jelenti azt, hogy a velünk szembeni bánásmódja jogos. A dühöt számos módon ki lehet fejezni, és ezek közül néhány kegyetlen és igazságtalan. Előfordulhat, hogy olyan helyzetbe kerülünk, amikor valami rosszat tettünk, egy másik ember jogosan dühös ránk, de olyan módon bánik velünk, ami elfogadhatatlan. Nem tudjuk hatékonyan kezelni a dühöt, ha nem vagyunk teljes mértékben hajlandók figyelembe venni ezeket a dinamikákat. Hajlandónak és képesnek kell lennünk az őszinteségre, a belátásra, sőt némi sebezhetőségre is. Annak elismerése, hogy esetleg hibát követtünk el és hogy részben mi vagyunk a hibásak bármely helyzetben, igényel némi érzelmi erőfeszítést, és nem leszünk sikeresek, ha erre nem vagyunk képesek.

TIPP

Tudatosítsd magadban, hogy nem vagy köteles kapcsolatban maradni egy dühös emberrel, ha ez a viszony rád nézve ártalmas vagy veszélyes.

A düh állapot és tulajdonság is lehet

Erről még sokat fogok beszélni az első fejezetben, de tudomásul kell vennünk, hogy a düh érzelmi állapot és személyiségvonás is lehet. Érzelmi állapot abban az értelemben, hogy egy adott pillanatban bárki dühös lehet. Ez normális és egészséges érzelmi élmény, hasonlóan a szomorúsághoz, a félelemhez vagy a boldogsághoz. Ugyanakkor azonban vannak olyan emberek, akik gyakrabban dühöngenek, mint mások. Amikor valaki gyakrabban dühös, mint a legtöbben, vagy amikor ezt a dühöt intenzívebben éli meg és fejezi ki, mint mások, akkor kezdünk úgy gondolni rá, mint dühös személyiségre. Számukra a düh inkább tulajdonság, mint állapot. A dühük része annak, hogy kik is ők mint személyiségek.

Ugyanezt a dinamikát látjuk más érzelmek esetében is. Valószínűleg mindannyian ismerünk szorongásra hajlamos embereket. Ők a legtöbbünknél jobban átérzik a félelmet és az idegességet. Ez nem jelenti azt, hogy állandóan szoronganak. Azt sem jelenti, hogy a nem szorongó emberek az életünkben soha nem félnek. Ők is szoronganak, idegesek és ijedtek, csak nem olyan gyakran. Szomorúság, boldogság, büszkeség, kíváncsiság – mindegyik létezik érzelmi állapot és személyiségvonás formájában is.

Amikor az emberek dühösek ránk, valószínűleg mi is a saját bonyolult érzelemvilágunkkal reagálunk

Mások dühe nem létezik érzelmi vákuumban.

Amikor az emberek dühösek ránk, valószínűleg belőlünk is kiváltanak érzelmi reakciót. Lehet, hogy a saját dühünkkel reagálunk (hogy merészelnek így bánni velem?!). Lehet, hogy megijedünk, mivel az elménk fenyegetésként fogja fel a ránk irányuló dühöt. Lehet, hogy zavarba jövünk, elszégyelljük magunkat vagy védekezni kezdünk.

Más érzelmekhez viszonyítva a düh sokkal inkább tekinthető erkölcsi-szociális érzelemnek. Elsősorban társas helyzetekben jelentkezik, így a definíció szerint minden, dühvel összefüggő szituációban több érzelem is megjelenik. Egy ilyen dinamika sokkal összetettebbé válik, és egy ilyen élmény navigálása az érzelmi belátás és megértés más szintjét igényli. Képesnek kell lennünk arra, hogy megértsük és kezeljük a saját érzelmeinket, miközben megértjük és kezeljük az ő érzelmeiket is.

A dühös emberek nem feltétlenül szörnyetegek

A dühös embereket különböző okokból gyakran rossz embereknek tekintik.

A dühöt irányíthatónak tartják, míg a szomorúságot és a szorongást nem, ezért a dühproblémákkal küzdő embereket bűnösnek tartják, miközben a depressziósokat vagy a szorongókat nem. Ha ehhez hozzávesszük, hogy a dühös emberek fizikai vagy verbális agresszióval árthatnak a környezetükben élőknek, akkor a dühproblémákkal küzdőkről kialakul egy különösen negatív megítélés. Gyakran tartják őket meggondolatlannak, önzőnek, érzéketlennek és kegyetlennek.

Én enyhén szólva sem értek egyet ezzel a szemlélettel. A düh sok mindenből eredhet, nem feltétlenül kegyetlenség vagy tiszteletlenség áll mögötte. Vannak olyan dühös emberek, akik alapvetően nárcisztikusak vagy antiszociálisak? Igen. Vannak olyan emberek, akiknek a dühe abban a mély meggyőződésben gyökerezik, hogy ők jobbak másoknál, és emiatt nincs bűntudatuk? Természetesen. Ilyen emberek valóban léteznek, az ő dühük rendkívül ártalmas és potenciálisan veszélyes lehet.

Mások dühe azonban valami másban is gyökerezhet. Ez lehet sértettség, félelem vagy akár a körülöttük lévő világgal kapcsolatos aggodalom.{3}

Vannak például olyan emberek, akiknek olyan határozott véleményük van az igazságosságról, hogy bármilyen igazságtalanság triggereli őket. Körülnéznek, egy mélyen igazságtalan világot látnak, és emiatt életük nagy részét dühösen töltik. Még az igazságtalanság apró esetei is dühspirálba taszítják őket, de nem azért, mert nem törődnek másokkal vagy nem értenek meg másokat, hanem éppen ellenkezőleg. Nagyon is sokat törődnek az emberiséggel, és nem tudnak megemészteni néhány dolgot abból, aminek szemtanúi.

Miközben ezt a könyvet olvasod, arra kérlek, hogy tegyél meg valamit, ami kihívást jelenthet. Kérem, próbálj meg az életedben lévő dühös emberekre az együttérzés és a megértés szemüvegén át tekinteni.

Tégy erőfeszítéseket, hogy az ő szemükön keresztül lásd a világot és megértsd az eredettörténetüket. Ez nem azt jelenti, hogy el kell tűrni az ellenségeskedésüket vagy a bántalmazásukat. Távolról sem.

Soha, senkitől nem kérném, hogy toleráljon egy bántalmazó, ellenséges vagy veszélyes helyzetet. Ez egyszerűen azt jelenti, tégy erőfeszítést arra, hogy a világot az ő szemszögükből szemléld, vedd figyelembe az átélt szenvedéseiket.

TIPP

A terápiát nyújtó szolgáltatások igénybevétele hasznos lépés lehet, ha a dühös embertől való távolságtartás nehézséget okoz számodra.

Néha azonban ártalmasak és veszélyesek lehetnek a dühös emberek

Mindezek mellett azt is fel kell ismernünk, hogy néhány dühös ember rosszat tehet nekünk. Nem feltétlenül arról van szó, hogy „rossz emberek”, inkább arról, hogy jelenlétük az életünkben nem biztos, hogy egészséges számunkra. Az általam készített interjúkban és a közösségi médián keresztül sokan megosztották velem, hogy a dühös emberekkel való együttélés, különösen azokkal, akik agresszív módon fejezik ki a haragjukat, igen megerőltető, és romboló hatással van a mentális egészségükre. Elmondták nekem, hogy idejük nagy részét nemcsak a saját érzelmeik kezelésével töltik, hanem azzal is, hogy megpróbálják kezelni a dühös ember érzelmeit is. Ők soha nem érzik jól magukat vagy nem tudnak önmaguk lenni, mert túlságosan lefoglalja őket a feladat, megakadályozni, hogy ez a bomba felrobbanjon.

Kérem, ne tekintsd ezt a könyvet valamiféle gyakorlati útmutatónak arra, hogy miként kell elviselni a bántalmazást. Az utolsó dolog, amit szeretnék, hogy az emberek azt gondolják, elvárás velük szemben az ellenséges és agresszív viselkedés eltűrése.

Egy ideális világban a dühös emberek a saját érzelmeiken dolgoznának, hogy ne a többieknek kelljen elvégezniük ezt az érzelmi munkát Megtanulnák kezelni a saját dühüket, és jól bánnának az emberekkel. A legutóbbi könyvemet, a Why We Get Mad – How to Use Your Anger for Positive Change (Miért gurulunk be? – Hogyan használd fel a dühödet pozitív változás eléréséhez?) címűt,[9] pontosan azért írtam, hogy segítsek nekik ebben. A probléma az, hogy nem minden dühös ember akar kevésbé dühös lenni. A haragjuk úgy szolgálja őket, ahogy nekik tetszik. Lehet, hogy éppen a haragjukból nyernek önbizalmat, ezért úgy érzik, a változtatás kedvezőtlenül érintené őket. Vannak dühös emberek, akik valóban meg akarnak változni, de ez a változás rémisztő és nehéz. Felismerik, hogy milyen kárt okozhatnak másoknak, és szeretnék elvégezni a munkát, de még nem sikerült nekik.{4}

Amikor a dühös embert különösen ártalmasnak érezzük magunkra, és nem látunk más lehetőséget, akkor teljesen rendben van, ha meghúzunk bizonyos határokat, felállítunk néhány korlátot velük szemben. Ezt sem könnyű elfogadni, de nincs olyan szabály, hogy mindenáron meg kell tartanunk az életünkben jelen lévő dühös embereket. Ha a velük való érintkezés egészségtelen számunkra, akkor ezt a minimumra korlátozhatjuk vagy akár teljesen ki is iktathatjuk.

A KÖNYV FELÉPÍTÉSE

Az első rész a dühös emberek megértéséről szól. Részletesen beszámolok a személyiségtípusokkal, a biológiával, az érzelmi fejlődéssel, az érzelmek ragályosságával és a különféle gondolkodásmódokkal kapcsolatos tudományos kutatások eredményeiről. Ezt fontos elemnek tartom az együttérzés és a megértés kifejlesztésében, ami szükséges, de nem elégséges feltétel a dühös emberekkel való érintkezés során. Amellett, hogy ez a rész a dühös emberekkel kapcsolatos tapasztalatok szélesebb körű áttekintését nyújtja, minden fejezet hasznos gyakorlati ötleteket is ad, és egy olyan ajánlott tevékenységgel zárul, amely segít jobban megérteni az életünkben jelen lévő dühös embereket.

A második rész tíz konkrét stratégiát kínál arra, hogy miként kezeljük a dühös embereket egy-egy adott pillanatban:

1. Hogyan határozzuk meg, mit akarunk elérni valójában?

2. Hogyan maradjunk nyugodtak és összeszedettek?

3. Hogyan azonosítsuk a harag különböző formáit?

4. Hogy lehet megérteni a haragot a másik ember szemszögéből?

5. Hogyan ismerjük fel, mikor jogos a másik dühe?

6. Hogyan kezeljük azokat, akik nem hajlandók kommunikálni?

7. Hogyan küzdjünk hatékonyan az interneten megnyilvánuló dühvel?

8. Hogyan kerüljük el a személyeskedést?

9. Hogyan jöjjünk rá, mikor kell kiszállnunk?

10. Hogyan kombináljuk a különböző stratégiákat?

Mindvégig életszerű példákat fogok felhozni olyan emberektől, akikkel már beszéltem, és megosztom az aktuális kutatási eredményeket is, hogy segítsek átvészelni ezeket az érzelmileg megterhelő pillanatokat.

Ami azonban még ennél is fontosabb: ez a könyv megmutatja, hogyan építsük fel és fogadjuk el azt az identitásunkat, amely produktívan és hatékonyan akar és tud együttműködni a dühös emberekkel. Többre van szükség, mint eszközökre ahhoz, hogy sikeresen megküzdjünk mások dühével és ellenségességével. Ezek az eszközök természetesen fontosak. Rendelkeznünk kell velük, és tudnunk kell használni őket. Ezen túlmenően azonban, a kedvező eredmény eléréséhez végig szem előtt kell tartanunk a célt, és képesnek kell lennünk arra, hogy ragaszkodjunk ehhez a célhoz akkor is, amikor a helyzet felforrósodik és az indulatok elszabadulnak. Ez a könyv megmutatja, hogyan tartsuk szem előtt ezeket a célokat és hogyan váljunk mások haragjának higgadt és magabiztos navigátorává.

Hivatkozások

A dühös emberekkel való érintkezés aranyszabályai

[1] How Americans value public libraries in their communities. Pew ReAarch Center, Washington D.C., www.pewresearch.org/internet/2013/12/11/libraries-in-communities/ (Utolsó letöltés: 2023. 07. 10.)

[2] Burd-Sharps, S. – Bistline, K.: Reports of road rage shootings are on the rise. Everytown Research and Policy. (2022, April 4), www.everytownresearch.org/reports-of-road-rage-shootings-are-on-the-rise/ (Utolsó letöltés: 2023. 07. 10.)

[3] Meckler, L. – Strauss, V.: Back to school has brought guns, fighting and acting out. The Washington Post. washingtonpost.com/education/2021/10/26/schools-violence-teachers-guns-fights/ (Utolsó letöltés: 2023. 07. 10.)

[4] www.mindyouranger.com/anger/anger-statistics/ (Utolsó letöltés: 2023. 07. 10.)

[5] www.thehotline.org (Utolsó letöltés: 2023. 07. 10.)

[6] Martin, R.: The Anger Project (2022), www.alltheragescience.com (Utolsó letöltés: 2023. 07. 10.)

[7] Vouloumanos, V.: This psychology professor explained how to deal with people when they’re angry with you, and it’s something that everyone should know (2021, June 23) www.buzzfeed.com/victoriavouloumanos/anger-researcher-explains-how-to-deal-with-angry-people (Utolsó letöltés: 2023. 07. 10.)

[8] Dominauskaite, J.: 6 useful tips on how to deal with angry people, according to psychology professor on TikTok (2021, June), www.boredpanda.com/how-to-deal-with-angry-people-tiktok/ (Utolsó letöltés: 2023. 07. 10.)

[9] Martin, Ryan C.: Why we get mad – How to use your anger for positive change. Watkins, London, 2021.

{1} Ez az elmúlt két évben többször is megtörtént. Az egyik esetben egy légiutas-kísérőnek eltört az orra, miután egy utas kétszer megütötte. Egy másik légiutas-kísérőt többször is megütöttek, több foga is letört.

{2} Magyarországon ide lehet segítségért fordulni:  https://nane.hu/erintetteknek/hol-kaphatok-segitseget/ (A szerk.)

{3} Az emberek néha meglepődnek, amikor megtudják, hogy ebbe a kategóriába sorolom magam. Bár nem valószínű, hogy ellenséges vagy agresszív módon fejezném ki a dühömet, mégis gyakran dühösnek érzem magam különböző társadalmi kérdések miatt.

{4} Nem egy embertől hallottam, hogy éppen ezért személyes kihívást jelentett számukra a legutóbbi könyvem elolvasása. Azt mondták, elkezdték belátni, hogy milyen ártalmakat okoznak maguknak és másoknak, és ennek a kártékonyságnak a felismerése nagyon ijesztővé tette számukra az önvizsgálatot.