Horváth Júlia Borbála

Miért nem szállt ki?

Párkapcsolati erőszak, zaklatás
#metoo. You too?

Szerkesztő: Lukáts Kinga

Borítóterv: hjb

Fotó: Geralt/woman/Pixabay

Minden jog fenntartva!

A kiadványban szereplő tartalom szerzői jogvédelem alatt áll.

Tilos bármely részét sokszorosítani, információs rendszerben tárolni, vagy sugározni, bármely formában vagy módon a szerzővel/kiadóval történő előzetes megállapodás nélkül!

Copyright © Dr. Horváth Júlia Borbála 2024

www.szozenekep.hu

Fecske füzetek sorozat / IV.

ISBN 978-615-82433-2-2 (ePUB)

TARTALOM

ELŐSZÓ

BEVEZETÉS

Gyakori kérdések, állítások

I. AZ ERŐSZAK FOGALMA

Az erőszak jogosságát semmi nem igazolhatja!

A szexuális erőszak

A verbális agresszió

II. NŐ RÉSZÉRE JOG, FÉRFINAK KÖTELESSÉG?

Párkapcsolaton és családon belüli belüli erőszak

Az el nem hált házasság

Hallgatás és áldozathibáztatás

Történetek a sajtóból 1.

A pedofília mint erőszak

Történetek a sajtóból 2.

Részösszegzés

III. A NŐK POLITIKAI TÁRGYIASÍTÁSA

Egy köztársasági elnök és egy igazságügyi miniszter bukása

Nyilvánosság mögötti agresszió. Neked úgysem hisznek!

Forgatókönyv, ami mindig ugyanaz

IV. ERŐS PISTA ÉS HÓFEHÉRKE

A ZAKLATÁS,#METOO?

A testkorrupció. You too?

Esetek véleményekkel

V. ÖSSZEGZÉS KÉRDŐJELEKKEL

Valójában mi történik?

Mit tehetnek a szexuális erőszak és zaklatás áldozatai?

Plusz egy történet

FORRÁSOK

JEGYZETEK

ELŐSZÓ

…helyett egy hozzászóló: „Amikor az eset történt, egy hídon sétáltam egy barátommal és mondtam neki, ha gyerek lett a megerőszakolásból, vízbe ugrok. Akkor voltam tizennyolc év körüli. A fiú azt mondta, ne tegyek olyat, inkább ő felvállalja a gyereket. Ledöbbentett, hogy ilyen ember is van!”

BEVEZETÉS

Nehezen vettem rá magam e kötet megírására, évek kellettek hozzá. Azalatt sok mindenről beszéltem már; pl. párkapcsolati kulturálatlanság, konzervatív feminizmus… Negatív minősítés ugyan direkte nem érkezett, sokkal inkább alig észrevehető bólogatás, és ránk telepedő csend.

Végül a hangok mégsem hagytak el, és a zaklatás témájában az évek óta hajtogatott mondatok mellett megszólaltak újak. A sértettek hangja.

A témakör több, mint sikamlós, újabb állomását #metoo mozgalomnak nevezik, amelyet a feminizmus radikális oldalágának tekintenek. Holott ez sem így van. Magyarországon az elnevezések körül – éppen, mint a gender (társadalmi nem) vagy éppen a feminizmus (tkp. a női érdekképviselet) esetében – megoszlanak az indulatok. Igen, az indulatok, és gyakorta nem a tájékozottság és a józan értékítélet befolyásolja a közvéleményt, hanem régi reflexek, sok esetben előítéletek.

Amíg a metoo kifejezést és a hozzá kötődő kezdeményezéseket feminista hisztériának tartják, addig magyar fordítását, körülírását, a kapcsolati- és családon belüli erőszakot elítélik. A hazai média- és a közbeszéd alig ismeri az eredőket és kiszakad a gúnyos kérdés: tán téged is zaklattak?

Reményre ad okot, hogy némelyek folytatják a kérdések sorát: Felismerted-e, hogy zaklattak? Elmondtad-e valakinek, mi történt veled? Hittek-e neked? E kérdéskörnek egyetlen folytatása lehet: Mondd el, mit történt veled! Azzal elérkeztünk a vallomástévők ellen megfogalmazott fő vádhoz: miért évekkel később jut eszébe valakinek (nőnek vagy akár férfinak) kitálalni, hogy vele ilyesmi megesett?

Meglepően egyszerű a válasz: A legtöbben nem is tudták, mi történt velük, sőt még szavaik sem voltak arra, hogy meghatározzák azt. A zaklatás kifejezés ugyan régóta létező a magyar nyelvben; szinonimái háborgatás, piszkálás, molesztálás, „megkörnyékezés” (stb.), de a nemkívánatos szexuális aktussal végződő/kezdődő zaklatás nem kapott külön kategóriát. Ide tartozik az is, hogy bárki, bármikor, következmény nélkül meggondolhatja magát.

A sérelemre elkövetett szexuális vagy verbális inzultus mindössze néhány éve körülírt fogalom. Ha napjainkban valaki meghallja e kifejezést, reflexesen a bulvármédia által gerjesztett divatparadigmára, a hisztérikus nők túlérzékenykedésére vagy férfiak tudatos lejáratására gondol. Olyan esetekre, amelyek közül többről bebizonyosodott, hogy igaz volt (pl. az elkövető bevallotta, sőt bocsánatot kért), de a történtek súlyossága nem volt képes elérni az össz-társadalmi ingerküszöböt.

Ahogyan a társadalmi nemi szerepek-elméletet a szélsőséges gender ideológiával, úgy a metoo-mozgalmat is a feminizmussal azonosítják. Ezért nem elég újból és újból tisztázni: a társadalomtudományosan meghatározott, a sztereotípiákat azonosítani kívánó társadalmi nemi szerepek elgondolás sem azonos a szélsőséges gender-ideológia biológiai identitásváltoztató eszméjével. Mára a radikális „feminizmus” kiírta magát a női tudományokból (woman studies), mivel az nem más, mint érdekalapon működtetett politikai aktivizmus, ami ideológiailag beáldozná a nőket (ld. pl. sport). Ebből (is) adódóan, a nők sérelmére elkövetett cselekmények és azok megítélése sem minden pontban azonos a metoo-mozgalommal.

Abban az értelemben pedig semmiképpen, hogy bizonyos érdekszférát kiszolgálandó, vagy önös előnyök, bosszúvágy miatt ismert közszereplőket, politikusokat, művészeket, szakembereket és bárkit! igyekeznek rossz fényben feltüntetni, netán megbuktatni általa.

A helyzet paradoxonja, hogy a lejáratást végzők jogai sokszor fontosabbak, mint a lejáratandó figura, és az értelmezési zavar miatt magára a cselekményre nem jut elég figyelem.

– Már ez is metoo-zik… – sokszor kézlegyintéssel elintéződnek a panaszok, és a kételkedés egyenlővé válik a le-hazugozással. A kedves áldozat, ha fiú, ha lány, mehet haza panaszkodni a mamához, aki jobb esetben elmeséli ideirányuló ’élményeit’; vagy hallgat. A negatívum többnyire a sértettet éri, a sajnálkozás a sértőt. Az áldozathibáztatás tipizált helyzete ez, s újból elhangzik a kérdés: de miért nem szállt ki? Az autóból, a kapcsolatból, az életéből.

A továbbiakban foglalkozzunk kizárólag velük, azokkal, akiket sérelem, bántás, megalázás vagy kellemetlenség ért, akiket többé vagy kevésbé zaklattak. De valójában mi az a zaklatás? Ezt nehéz megértetni olyanoknak, akikkel még nem történt meg. A legnehezebb életerős férfiaknak elmagyarázni, de meg kell próbálnom, holott velem is csak az enyhébb (ha egyáltalán létezik olyan kategória) változatok estek meg, olyanok, amilyenekre manapság is legtöbbször az a válasz: örülj neki, hogy érdeklődnek irántad a férfiak. Kösz szépen.

Legyen az nő vagy férfi, abban a pillanatban, amikor beleképzeli magát a másik helyzetébe, tudni fogja, hol a határ, és mi számít az emberi méltóságot roncsoló cselekedetnek. Több száz áldozat esetét hallottam, olvastam, és nemcsak a bőrömön éreztem, hogy igazat mondanak, hanem összevetve a történeteket világossá vált, hogy igazat beszélnek.

Gyakori kérdések, állítások

Ez csak egy felfokozott női hisztéria!

A feministák telebeszélték a nők fejét!

Az áldozatok miért nem tárják a nyilvánosság elé, hogy bántalmazó kapcsolatban élek?

Biztosan én tehetek róla, hogy megtörtént.

Nem vagyok elég jó nő/társ/feleség/anya, azért büntettek meg.

Ugyan már, nők is bántalmaznak férfiakat!

Férfi a nőnek: elmehetsz, ha nem tetszik, de a gyerekek maradnak!

Miért szállt be a kocsiba? Miért nem szállt ki a kocsiból?

Nem kellene ennyire öntudatosnak lenniük a nőknek!

Velem soha nem történt ilyen – velem is ez történhetett?

Mondd csak el, úgysem hisznek neked!

I. AZ ERŐSZAK FOGALMA

A köztudatban meglehetősen általános kép jelenik meg az erőszak kifejezés hallatán, amely összetett fogalom. A mesterséges intelligencia (MI-AI), vagyis a ’kollektív közhelyek’ világa az általános igazodást jelzi, s aszerint az erőszak:

Az erő alkalmazása vagy az azzal való fenyegetés, ami sérülést, fájdalmat, valamely életszükséglet megvonását vagy akár halált is okozhat. Az erőszak lehet fizikai, verbális vagy lelki jellegű.[i]

A sémák alapján íródott szöveg tehát helyesen fogalmazza meg, és elítéli az erőszakot. A körülírás elsődlegesen az erőközpontú fenyegetettségről, sérülésről, fájdalomról szól. Vizsgáljuk meg az erőszak kifejezést mint szótári címszót, s annak a főnévi jelentését:ii

Az erőszak bizonyos célok elérésére, főleg ellenállás megtörésére kényszert alkalmazó erőkifejtés. Elsődleges értelemben: fegyveres erőszak; erőszakhoz folyamodik, nyúl; erőszakot alkalmaz, vesz igénybe; erőszakot tesz vkin: akarata ellenére rávesz vkit vmire; erőszakot tesz vmin: túlságosan igénybe vesz vmit; fél, óvakodik, tart az erőszaktól.

Példák: Erőszakkal betörtek a házba. Csak erőszakkal tudták megetetni. Csak az erőszaknak engedek!

Idézetek:

A keménység és az erőszak természete a töröknek. (Mikes Kelemen).

Fortély ellen fortély, erőszak ellen erő, És fegyver ellen fegyver volt szegezve. (Berzsenyi Dániel)

Gyilkos erőszak ölte meg őt! (Arany János)

Az erőszak kifejezés másodlagos értelemben: erőszakot követ el vkin: <nőt> megerőszakol. (Ez esetben nem találtam konkrét példákat, idézeteket.)

Harmadlagos értelemben (sajtónyelvi, választékos): A hatalom kíméletlen, törvényellenes alkalmazása, hatalommal való visszaélés. Az erőszak uralma.

Például: Majd ha kihull a kard az erőszak durva kezéből…, Az lesz csak méltó diadal számodra. (Vörösmarty Mihály).

Az erőszak bűvöletében, | mit bánja sok törvényhozó, | hogy mint pusztul el szép fajunk! (József Attila)

Az erőszak jogosságát semmi nem igazolhatja!

A címszó másodlagos értelmében az előzőekhez képest szegényes magyarázattal kifejezetten női elszenvedő megnevezése történt, amelyre elsődlegesen és kifejezetten a ’megerőszakol’ terminus használatos. Talán ezért sem véletlen, hogy éppen a törvényhozás tartotta szükségesnek az erőszak fogalmának pontosítását. A jogtudomány szerint:iii és iv

Az erőszak olyan büntetendő cselekmény, amely arra irányul, hogy valakit akaratának szabad érvényesítésétől megfosszon vagy bizonyos cselekvésre kényszerítsen. (Ld.: pl. hatóság elleni erőszak.)

a) A büntetőjog szerint: A Legfelsőbb Bíróság [ma: Kúria] gyakorlatában az erőszak valamely személyre közvetlenül ható olyan fizikai erő kifejtése, amely az ellenállást megtöri.

b) (ritka) Erőszakot tesz magán: természete, hajlama ellen való magatartást, cselekedetet kényszerít magára.

Mindezeket a 2008. évi LXXIX. törvény 2009. február 1. napjától kezdődő hatállyal kiegészítette a garázdaság tényállását a „lex tojás”-ként is ismert (5) bekezdéssel, miszerint:[v]

„E § alkalmazásában erőszakos magatartásnak minősül a más személyre gyakorolt támadó jellegű fizikai ráhatás is, abban az esetben is, ha az nem alkalmas testi sérülés okozására.” (Ugyanez az értelmezés jelent meg az ekkor kriminalizált hatóság eljárásának megzavarása bűncselekmény tényállásában.)

Tehát erőszaknak számít a nem-fizikai ráhatás, a verbális agresszió is, amely lelki, szellemi sérülést okoz (pl. szidalmazás, megaláztatás). Az emberek sérelmét okozó negatív hatások pontos behatárolása és a bűntetés szempontjából ez mindenképpen fontos kiegészítés! A bárki ellen elkövetett erőszak attól függetlenül bűntény, hogy az nyilvános helyen vagy családban történt-e. Elbírálásában a ’közjogból’ átvett legfontosabb axióma, hogy:

Megérdemelt erőszak nem létezik, és az erőszaktevés tényét semmi sem magyarázhatja, jogosságát nem igazolhatja.

Fentebbi és alábbi jogízű meghatározások leírása és értelmezése azért fontos, mert sokszor az áldozatok sincsenek tisztában azzal, hogy a velük történt erőszaktétel megfogalmazható és bűncselekménynek számít. A hétköznapi embernek nincsenek fogalmai, de szavai sem, miként írja körül azt, amit elszenved – és azt sem, amit elkövet.

A szexuális erőszak

Az új Btk. 459. §-ának (1) bekezdésének 27. pontjában definiált szexuális cselekménynek számít 2013. július 1-jétől:vi

Szexuális cselekmény a közösülés és minden súlyosan szeméremsértő cselekmény, amely a nemi vágy felkeltésére, fenntartására vagy kielégítésére alkalmas, vagy arra irányul.

E meghatározás szerint szexuális erőszaknak nevezhető az, ha valakit akarata ellenére erővel, kényszerítéssel, manipulációval, testi és/vagy mentális helyzetével visszaéléssel szexuális cselekvésbe, aktusba bevonnak. Erőszaknak számít, ha az áldozat beteg, fogyatékos, alkohol vagy drog hatása alatt áll, vagyis mérlegelésre, beleegyezésre képtelen. Szexuális erőszak nemtől, kortól, származástól vagy egyéb hovatartozástól, identitástól függetlenül bárkit érhet.

Szembetűnő és kellemetlen adat, hogy a szexuális erőszak elkövetői 95-98 százalékban férfiak, az elszenvedők 85 százalékban nők és gyermekek.vii Annak ellenére, hogy a nők és gyermekek védelme kiemelt kategória, ez esetben sem helyes összevonni a nők és a gyermekek csoportját. A sztereotípia ezúttal is munkál: a nőt, ha gyermeke van, szinte kizárólag a gyermekével együtt értelmezik/mérik.

Noha a fizikai vagy verbális hatás hasonló (nő és gyermek), az esetek mibenléte különbözhet. Egyértelmű, hogy a gyermekek mentális és fizikai hátránya egy felnőtt bűnelkövetővel szemben a védekezést is ellehetetleníti. Kevesen feltételezik, hogy ez nők esetében is többnyire így van, és nem a női sztereotípiának tartott mentális hátrány, hanem a férfi dominancia és a fizikai adottságok előnye miatt. A nők és a gyermekek fizikailag gyöngébbek, tehát könnyebben követhet el rajtuk erőszakot az erősebb fél, aki nagy valószínűséggel egy férfi.

Sokszor érkezik az ellenérv, hogy nők is bántalmaznak vagy lerohannak férfiakat. Elképzelhető, hogy megtörténik, de egy-egy eset nem igazolja azon adat megfordítását, hogy az esetek csaknem 100 százalékában férfi az agresszor. A szexuális erőszak egyben nemi hatalmi játszma is, és az esetek zömében 25-59 éves, többségben büntetlen előéletű férfiak követik el.viii

Számukra a szexualitás és annak ’játékszabályai’ (pl. feltétlen beleegyezés, fájdalommentes aktus, egyenrangú együttlét) kikerülnek az erkölcszónából. Az elkövetők kilétét tekintve fontos adat, hogy Magyarországon a szexuális bűncselekmények kétharmad részét nem idegen, hanem olyan személy követi el, akit az áldozat jól ismer (pl. partner, házastárs, barát, kolléga, tanár, vagy azok ismerősei).

Számosan úgy gondolják, hogy a szex pofonegyszerű tevékenység, mert mindenki képes rá, sőt: alanyi jogon mindenkinek jár. Egy közepes példával élve: a hamis dalnoknak is vannak hangképző szervei, de nem kötelező hallgatni csak azért, mert éppen énekelni támadt kedve.

A verbális agresszió

Az élet több területén a nyelvet birtokként, a nézőpont-kisajátítás eszközének tekintik. A női nézőpontú filozófia egyik elképzelése, hogy a nők a nyelv által mintegy beteljesítik alárendelt szerepüket, amely annyit jelent, hogy kommunikációban, érvelésben, érdekérvényesítésben (stb.) kevésbé dominálnak, mint a férfiak.ix A nyelv kifejezi a nemek közötti társadalmi különbséget, amelyben gyakori a nőkre irányuló nyelvi agresszió (köz- és családi élet). A dominanciagyakorlás sikeresebben használt eszközeit férfiak birtokolják, amelyek egyben nyelvhatalmi technikák is. Például:[x]

Közbevágás, ego hangsúlyozása, beszélgetőpartner negligálása, gúnyolódás, szexista megjegyzések, általában a kijelentő mód használata (ez így lesz) stb. –, amelyek a hatalmi pozíció megszerzésére és/vagy megtartására irányulnak.

Nyelvstratégiák alkalmazásakor a nők kevéssé veszik fel az önérvényesítő agresszív viselkedésmódot és kevésbé jellemző rájuk, hogy a dominanciát verbális agresszió révén érjék el. Ugyanakkor a hétköznapi életben gyakorta alárendeltjei férfias megoldásoknak. Verbális agresszióval ugyanis emocionális presszió idézhető elő, amely befolyással bír a cselekedetekre és az egészséges önképre. Figyelmen kívül hagyással, sértegetéssel megingatható a másik fél önbizalma, méltósága, célirányossága, döntésképessége, amely visszaveti a boldogulásban. Idetartozik a sokszor idézett szempont: nő és férfi hitelességének különbözősége; a megítélésbéli egyenlőtlenség.