Kurucz Adrienn

A n, aki
nem tud parancsolni
a kezének

Madame Fregoli tereget

részlet

© Bauer Barbara, 2021
© Jaffa Kiadó, 2021

Borítóterv Hegyi Péter
Felelős szerkesztő Schultz Judit
Kiadja a Jaffa Kiadó

ISBN 978 963 475 641 5

Jaffa Kiadó • www.jaffa.hu

Elektronikus változat
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu
Készítette Ambrose Montanus

„Kiborítottam a kukát, és minden darab

szemétre fölírtam, hogy csillagom.”

Simon Márton: Így telt

Tartalom

Tavasz

Hogy lehetne úgy az ember egy csajjal?

Szíria

Columbo

Főnyeremény, úrifiú!

A régi barátom vadonatúj felesége

Valentin

A nagy nap

Bella

Nyár

Szabadstrand

Karácsony

Casanova karácsonya

Te most szépen vigasztalódjál

Lebukott a feleségem!

Ma délután megmondtam a férjemnek, hogy elhagyom

Nagypéntek

Akkor ma fölmehetek?

Sasszem

Életem szerelme

Gyémántapu

Ha beüt a ménkű

Casanova a flaszteron

Mesélni egy szerelemről

Ősz

Meggyszín és mahagóni

Házasságban gondolkodom

Fagylalt

Szuperhold

Hamupipőke, te barom

Hívjál. Fel. Légy. Szíves.

Lúzer

A démon vasárnapja

Tipli

Tél (és tavasz)

A nő, aki nem tud parancsolni a kezének

Az urna

Gyilkos bálna

Ne most, anyu!

Papagáj

Nem is volt komoly!

Retus

Megint él

Vanília

Hogy lehetne úgy az ember egy csajjal?

A csaj? Melyik csaj?

Ja, az a csaj!

Nem, az nem.

Az csak barátcsaj, csajbarát, érted. Nem, nem volt meg, nem is az esetem, meg mondta is, hogy olyan vagyok neki, mint egy báty, a picsába.

De amúgy tényleg nem vagyok ráindulva. Ne röhögj már, hülye vagy!? Nincs is melle! Olyan, mint egy kisfiú. Meg folyton ilyen színes rongyokban jár, mint anyám, nem tudom, melyik cikibb. Asszem, anyám, pedig neki van melle, mondjuk, attól még tökre gyerekes. Mindenkié felnőtt, bazmeg, csak az enyém nem, halál gáz, meg kell kérdeznem, hol tolja szombaton, össze ne fussunk még egyszer!

Képzeld, hordában jár a barátnőivel, ijesztő fülbevalóik vannak, és kurva hangosak együtt. Mikor összefutottam velük a Kripli előtt, azt hittem, a betegeivel bagózik az éjszakában, tudod, pszichomókus a mutter, de kiderült, hogy a barátnői azok, csak eléggé máshogy néztek ki, mint otthon, a konyhában. Mondjuk, anyám is.

Remélem, bepasizik végre, mert azért az ő korában ez már elég gáz. Ez az izé. Ez a bandázás a romiban. Kéne neki egy normális krapek. Azt mondja, olyan nincs, hát ő csak tudja. Mindegy. Volt neki az az Imre régebben, az például jó fej volt szerintem, mondtam, hogy felőlem oda is költözhet apám helyére, én úgyse vagyok soha otthon, a fatert meg nem érdekli, jól elvan Ibikével vagy Vivikével, tököm tudja, hogy hívják a legújabbat, de különben elég jó csaj, te, hallod, fogalmam sincs, mit lát az öregben, de komolyan, amit anyám se benne, se az Imrében nem látott.

Ja, mert az Imre is ment végül. Nem akart, de ment. Anyámmal nem lehet vitatkozni. Kérdeztem, mi volt a bűne, félrekúrt-e, mire a mutter azt mondta, legalább félrekúrt volna, akkor lett volna valami izgalom, mondtam, ja, persze, ezt marhára megtanultam tőle, hogy amikor a legnagyobb faszságot mondja valaki, akkor csak vigyorogni, meg bólogatni kell, hogy na ja, persze, folytassa, kérem.

Szerintem nekem is adhatnának lassan egy diplomát.

Mi? A kiscsaj? Melyik kiscsaj? Ja, az… Mondtam már! Haver. Együtt lógunk néha. Igen, pont úgy, mint veled. Na jó, nem egészen úgy, hogy lehetne úgy az ember egy csajjal? Azért mégiscsak csaj, ha havercsaj is. Érted, bújik.

Pfuj, menj a picsába, hozzám ne érj, hülye vagy? Nem vicces!

Nem, nem dugunk a csajjal. Mondtam már, olyan, mint egy kisfiú. Igen, azon a bulin volt valami, de az nem számít. Ő mondta! Ki volt akadva, mert átbaszta valami csóka, és ittunk, és kész. Ennyi. Nem számít. Előfordul haverok közt is.

Úgy értem, ha az egyik a csaj, a másik meg én vagyok. Akkor előfordul. De nem számít. Nem is beszéltünk utána vagy fél évig. Mondtam, leszarom, én nem futok utána, menjen csak vissza ahhoz a baromarcúhoz, ha neki az jó, ki a francot érdekel a nyűglődése. De hozzám ne fusson, meg ne bújócskázzon, ha megint megszívatja az a pöcs, érted, menjen anyámhoz.

Aztán összefutottunk valahol, vagy nem is, asszem, nem biztos, felhívtam, mert kellett a hálózsákom, amit persze elfelejtett visszaadni, és kiderült, még ő duzzogott, hogy „eltűntem”, és ez neki milyen megalázó, és mennyit sírt miattam.

Te ezt érted? Persze, csaj, de akkor is! Többet néztem ki belőle azért. Már azt hittem, hogy belém zúgott vagy mi a franc, jött a para rendesen, de aztán megkérdezte, nem randiznék-e a barátnőjével. Vakrandi. Hogy az milyen poén.

Hát, szerintem nem poén, hanem egy kibaszott nagy szívás általában, de belementem, mert hát a csaj kérte, nagyon szépen kérte, és mégiscsak haver, érted, meg kíváncsi is voltam, milyen a másik spiné, akit ennyire a nyakamba akar varrni, érted… És akkor megbeszéltünk egy randit, és odamentem, de hiába vártam a nőt, nem jött, viszont a csaj igen, egy órával később kábé, és mondta, hogy sajnos nem ért rá a barátnője, és idejött szólni, és akkor most leül, de nincs pénze, nem baj-e.

Mit mondhattam volna?

Mondtam, hogy banyek, nem számít.

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu

Felhasznált betűtípusok
Elsie – SIL Open Font License
Libre Caslon Display – SIL Open Font License
Noto Serif – Apache License 2.0