AMTAK E-KÖNYVEK

Babits Mihály

A MÁSODIK ÉNEK

SZÍNMŰ

AMTAK Bt, 2023

Cop. AMTAK Bt, 2023

Sorozatszerkesztő: Varsányi József

Grafikai tervező: Vári Gabriella

ISBN 978-615-6651-31-0

Kiadó: AMTAK Bt, 2040 Budaörs, Semmelweis u. 6/B

+36 20 218 6762 amtakbt@gmail.com www.amtak.hu

Látogasson el megújult honlapunkra, ahol rengeteg új kiadvány várja nagy árkedvezményekkel!

Próbálja ki pendrive-könyveinket is! Minek rakná tele lakását zsúfolt könyvespolcokkal, ha egy albumban elfér egy teljes könyvszekrény anyaga? Bármikor elővehető, könnyen kezelhető, és nem foglalja a tárhelyét sem. Kiadónktól rendelve egységesen 2.500 Ft/db, amin elfér akár sokezer oldal, és az ár tartalmazza a postaköltséget is. Laptopról vagy megfelelő csatlakozóval telefonról is olvasható.

Készült: AMTAK Bt, Budaörs

Babits Mihály:

A második ének

(Színmű)

Tartalom

Babits Mihály:

A második ének

(Színmű)

ELSŐ RÉSZ:

Az aranyszőrű kecskék

MÁSODIK RÉSZ:

A beteg királylány

HARMADIK RÉSZ:

A vihar

NEGYEDIK RÉSZ:

A második ének

ELSŐ RÉSZ:

Az aranyszőrű kecskék

(Magas part a Balaton mellett, kilátással)

A KIRÁLYI CSŐSZ:
Pista öcsém, hejhó! ördög egye májad:
megin' így elkószálsz? Hova lett a nyájad?

A PÁSZTOR:
Lenn késik az aljban.

A CSŐSZ:
Csípjen meg a kánya:
híjja lesz a juhnak.

A PÁSZTOR:
Bánja aki bánja.

A CSŐSZ:
De nem addig, öcskös, ne beszélj így, héka,
míg garasod nincsen, legalább egy véka.
Bánja aki bánja? Bánja majd a gazda.
Az ilyen rossz szógát szóval se marasztja.
Fel is út, le is út, kiadja a béred:
barna bugyor, kis pénz, mehetsz, ahol éred.

A PÁSZTOR:
Nem szorulok pénzre.

A CSŐSZ:
Nem ám a Krisztussát!
Az utolsó bakter is kéri a jussát,
Krisztus koporsóját sem őrizik ingyen.
Esz a fene téged - nincs ki nálad minden.
Nincs rendben a szénád; kutya van a kertbe:
bolygsz szerte bolondul, mint az Orbán lelke.
Egy kerékkel több van, vagy kevesebb esmég.
No csak veszne eggy el, az ugyan jól esnék!
Az eszed csáléra, míg a lábad hajszra
tátogatsz a holdra, mint valami sajtra.
Mit lesel? Az angyalt? Vagy a sült galambot?

A PÁSZTOR:
Csak nézem a felhőt és nézem a dombot,
a Balaton habját, a lobogó lombot,
és hallgatom szólni a lomha kolompot.
Ugar az én lelkem, hol nem terem élet,
bús legelő, melyen legel a nyáj mételyt:
télen, ha a rossz szél sűrü havat szűr szét
s pelyhekből a földnek szövi prémes szűrét,
s búsul a rab bárány a borús karámban:
a lelkemet látom ebben a bárányban.
Legjobban szeretnék...

(Ezalatt jön Meseország királyának kísérete, az egész udvar, hölgyek, férfiak vegyest. Mintegy sétálnak a gyönyörű időben; gyalog jönnek, a kocsikat hátrahagyták. Egyenkint buknak elő a part megől.)

ELSŐ UDVARONC (előbukik):
Egy regényes pásztor!

A PÁSZTOR:
...elmenni világgá a holdújuláskor,
a világ végére, Óperenciára,
vagy el a törökre, vagy a franciára...

A GENERÁLIS:
Derék fiú mégis!

A PÁSZTOR:
Vagy nem, sehova már:
meghalni szeretnék!

(Lassan feljön a dombra a nyáj, szamár, kos, birkák, kecskék, hátrább komondor.)

EGY UDVARHÖLGY:
Ni, egy szamár!

A CSŐSZ (a pásztorhoz):
Szamár!
Mondanék valamit - csípje meg a kánya -
de tudom...

MÁSIK UDVARHÖLGY:
Ni egy kos!

A CSŐSZ:
...nem nézel a lányra:
lány nélkül is meg van az eszed zavarva.

AZ UDVARHÖLGY:
Csengő van a nyakán, és görbe a szarva.

A CSŐSZ:
Adj Isten jó napot!

A GENERÁLIS:
Fogadj Isten, öreg!

AZ UDVARONC (kezdve):
Nincs a szerelemnek...

A GENERÁLIS (a csőszhöz):
Hogy ityeg a fityeg?

AZ UDVARONC:
Nincs a szerelemnek határozott tárgya
ide-oda röppen - a semmibe - vágya.
A fiatal szívnek nem kell a valóság
csiklandják az orrát gulisztáni rózsák,
Szerelmes a fiú, de nem tudja, kibe.

ELSŐ UDVARHÖLGY:
Ni virág!

A CSŐSZ:
Tán biz a mennydörgős mennykübe!
Hogyha szerelmes vagy, csókold meg a Pannát.

AZ UDVARHÖLGY:
Rezedát... gólyahírt... zsályát... majorannát...

A BOJTÁR (magába morogva):
Kóbászfű, az annyát!

A CSŐSZ (a bojtárhoz):
Te számold a nyájat!

EGY HÖLGY:
De szép a Balaton!

MÁSIK HÖLGY:
Juj! az ökörnyálat!...

A BOJTÁR (a nyájat olvasva):
Egy, kettő, három, négy...

MÁSIK BOJTÁR:
Ahun hajt a Bodri!

EGY UDVARONC:
Hát Tihany merre van?

MÁSIK UDVARONC:
Tiszta idő!

A GENERÁLIS:
Ott ni!

UDVARHÖLGY:
Milyen édes, selymes, hosszúszőrű juhok
és kecskék!

A BOJTÁR:
Húsz, huszon...

MÁSIK UDVARHÖLGY:
Hallga, a nád suhog!

GENERÁLIS (halkan az udvaronchoz):
Erre ment a felség?

UDVARONC:
Nem erre ment; mégsem...

FIATAL UDVARHÖLGY:
A szememmel láttam.

UDVARONC:
Óh az a nagy kék szem!
Boldog akit meglát.

FIATAL UDVARHÖLGY:
Úgy boldog a király.

EGY MÁSIK UDVARONC:
Ily messze se ment még, amióta kijár.

A GENERÁLIS:
Mily különös ötlet... így egyedül járni.

UDVARONC:
Mennyi felelősség!

MÁSIK UDVARONC:
Történjen akármi...

HARMADIK:
Mi vagyunk hibásak.

ELSŐ:
Tán kérdeni kéne.
Öreg!...

LÁNYOK (jönnek énekelve):
Járt utánam hét falu legénye.

A LEGELSŐ UDVARONC:
Ilyesmi sem eshet, csak Meseországban.

MÁSIK UDVARONC:
Nem ügyeltél erre egy öreget - zsákban?

A CSŐSZ:
Zsákban?

A GENERÁLIS:
Zsákruhában.

A BOJTÁR (befejezve az olvasást):
Híjja van a nyájnak!

A GENERÁLIS:
De olyan az arca, akár a királynak.

A CSŐSZ:
A királynak? Akkor tán a királyt lássam?
Láttam, nem is egyszer, követem alássan,
jól ismerem én őfelsége személyét,
szolgáltam inasként királyi szeszélyét.
Azután vén lettem, s ki falun születtem
a király csőszinek ide kéredzkedtem
a falun meghalni, a Balaton mellett
hol a kedves birkám legelőször ellett,
ahol legelőször vigyáztam a nyájra,
mielőtt vigyázni vittek a királyra.
Mostan, hogy a felség idejött, mint mondják
betegült lányának viselni a gondját
hogy a láthatatlan balzsam, amit Isten
szent keze kevert el levegőben, vízben,
gyógyítsa szegénykét, sokszor...

A BOJTÁR:
Pali bácsi!

A CSŐSZ:
...látom, amint erre...

A BOJTÁR:
Híjjas a nyáj!

A CSŐSZ:
Ácsi!
Sokszor, amint mondom, látom ő felségét...

A BOJTÁR (a pásztorhoz):
Híjjas a nyáj, Pista!

A PÁSZTOR:
Ejh, hagyj vele békét!

A CSŐSZ:
Látom, amint méláz csupa zsákruhában
és nézi a földet egyedül magában,
mivel, amint mondják, érti is a mágiát,
netalán lányának leli orvosságját,
naphosszra magában keresi a gyógyírt:
engem, öreg szolgát, néha meg is szólít.

A GENERÁLIS:
De ma még nem láttad?

A CSŐSZ:
Nem láttam.

UDVARONC:
Azonban
mehetünk.

ASSZONYOK (súgva a csőszhöz):
Szóljék kend.

MÁSOK (éppúgy):
Mondja neki.