Szerkesztette:
Kolosi Tamás · Szelényi Iván · Tóth István György

— részlet —

Budapest, 2022

A kötet a Belügyminisztérium
Társadalmi Felzárkózásért Felelős Helyettes Államtitkársága
támogatásával készült.

Köszönjük a Református Szeretetszolgálatnak
a kötet zökkenőmentes előállítási folyamatához nyújtott hathatós segítségét.

A Társadalmi Riport-sorozat a Bezerédj Alapítvány
2019-es díjának nyertese.

© TÁRKI Zrt., 2022. Minden jog fenntartva.

TÁRKI Zrt.
1051 Budapest, Nádor utca 7.
Tel.: +36 (1) 309-7676, http://www.tarki.hu
Felelős kiadó: Tóth István György vezérigazgató
Olvasószerkesztő: Nagy Ildikó
Borító: Maczó Péter
Tipográfia: 2 Török Kft

ISSN 2631-1070 (elektronikus)
ISSN 1216-6561 (nyomtatott)

Elektronikus változat
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu
Készítette Ambrose Montanus

Tartalom

Előszó
Kolosi Tamás – Szelényi Iván – Tóth István György

I. Gazdaság

1. A magyar gazdaság két egymásra torlódott válság közben
Palócz Éva

2. Célellentétes következmények? Az uniós források hasznosulása Magyarországon
Medve-Bálint Gergő – Martin József Péter – Nagy Gabriella

3. A minimumjövedelem-ellátások szintjének alakulása Európában 2009 és 2017 között
Gábos András – Tomka Zsófia

4. Lakásárak, jövedelmek és területi egyenlőtlenségek
Hegedüs József – Székely Judit

II. Demográfiai helyzet

5. Szülővé válni és harmadik gyermeket vállalni: Csoporttényezők és családpolitika
Spéder Zsolt – Murinkó Lívia

6. Párválasztási szokások Magyarországon A homogámia és heterogámia alakulása 1980 és 2016 között
Erát Dávid

7. Születni Magyarországon – esélykülönbségek csecsemőkorban
Veroszta Zsuzsanna

III. Társadalom szerkezet és társadalmi mobilitás

8. Osztályszerkezet és jövedelemeloszlás Magyarországon 1982 és 2019 között
Huszár Ákos

9. A generációk közötti transzferek hatása a vagyonfelhalmozásra Magyarországon nemzetközi összehasonlításban
Medgyesi Márton

10. Társadalmi mobilitás és partnerszelekció
Erát Dávid – Huszár Ákos – Füzér Katalin

11. Oktatási egyenlőtlenségek, iskolai mobilitás és az oktatási rendszer átalakulása Magyarországon az 1980-as évektől napjainkig
Lőrincz Borbála – Antal-Fekete Emese

12. A háztartások ingatlanvagyona és mobilitási esélyei
Horváth Vera

IV. Szociális helyzet, szegénység, egyenlőtlenségek

13. A jövedelmi szegénység kiterjedtsége és mélysége 2005 és 2020 között – eltérő küszöbértékek mentén
Gábos András – Tátrai Annamária

14. Magyarország szegénységi térképe
Tátrai Annamária

15. A fiatalok jóléte Európa városaiban a helyi gazdasági fejlettség és társadalompolitika kontextusában
Csathó Ábel – Medgyesi Márton

V. Válsághelyzetek és társadalmi hatásaik

16. A pandémia miatti iskolabezárások és a digitális oktatás hatása a tanulók felkészültségére a közoktatásban és a felsőoktatásban
Lannert Judit

17. A Covid19-járvány néhány demográfiai jellemzője 2020-ban és 2021-ben Magyarországon
Bálint Lajos

18. Menekültválság 2022-ben Az Ukrajna elleni orosz agresszió menekültjeinek magyarországi fogad(tat)ása
Tóth Judit – Bernát Anikó

VI. Választások, politikai preferenciák

19. A 2022-es országgyűlési választások: Adatok és meglepetések
Tóka Gábor

20. Kilenc választás Magyarországon: A centrális erőtér alakulása
Mészáros József – Pintér József – Ragács Attila – Syi

21. A munkaerő-piaci és a politikai részvétel összefüggései nemzetközi összehasonlításban
Róbert Péter – Susánszky Pál

22. Kompország lakói 2022-ben Az USA, az EU, Oroszország és Kína megítélése a magyar közvéleményben
Tóth István György

VII. Értékek, társadalmi attitűdök

23. Vallási riport, 1991–2022 Magyarországi trendek nemzetközi összehasonlításban
Máté-Tóth András – Rosta Gergely

24. A homoszexualitással kapcsolatos társadalmi attitűdök a 21. század elején Magyarországon
Takács Judit – Szalma Ivett

25. A fogyatékossággal élő emberek jogaival és társadalmi részvételével kapcsolatos lakossági attitűdök
Bernát Anikó – Petri Gábor – Vajda Dorina – Kozma Ágnes

VIII. Visszatekintő előretekintés

26. A magyar társadalom és politika változásai 2004 és 2022 között
Kolosi Tamás – Szelényi Iván

A kötet szerzői

Előszó
Kolosi Tamás – Szelényi Iván – Tóth István György

Amikor, nagyjából egy évvel ezelőtt belefogtunk a 2022-es Társadalmi Riport szerkesztésébe, azt hittük, ez egy szokásos év lesz, szokásos cikkekkel. Arra gondoltunk most nagyobb hangsúlyt helyezhetünk majd olyan, a magyar társadalom szemszögéből hosszabb távú témákra is, mint a társadalom szerkezetének, mobilitásának alakulása, a szegénység és az egyenlőtlenség trendjei stb. Tavaly ilyenkor már kifelé jöttünk a Covid-válságból, növekedett a gazdaság, business as usual, gondolhattuk. Aztán nem így lett. 2021 őszén növekedésnek indult az infláció, minden korábbinál nagyobb választási költekezésbe kezdett a kormány, majd február végén Oroszország területszerző háborút indított Ukrajnában. Áprilisban választások voltak, amelyet egyszerre határoztak meg a korábbi gazdasági növekedés körülményei, a háborús fejlemények és a szimbolikus térfeleken folytatott kultúrharcok (mint például a szexuális kisebbségekkel kapcsolatban indított népszavazási kampány). Később (részben a választási költekezés következményeként) európai csúcsokat döntött a fogyasztói áremelkedés, kiéleződött az ország kelet–nyugati geopolitikai térben való elhelyezkedéséről folytatott vita, Magyarországot elítélő határozatokat hozott az Európai Parlament, és a jogállamisággal kapcsolatos uniós aggodalmak miatt kondicionalitás eljárásba kezdett az Európai Bizottság. A kilátásba helyezett hatalmas forrásmegvonások érdekében a kormányzat új, elsősorban a fékek és ellensúlyok működésével, valamint a közbeszerzések korrupciós kockázataival kapcsolatos jogszabálymódosításokat kezdeményezett, de az Előszó írásakor még nem világos, mi lesz a kondicionalitás eljárás eredménye.

Van tehát bőven téma és kihívás a szokásos és nem szokásos elemzési területeken egyaránt, aminek az idei Társadalmi Riport úgy, mint eddigi 32 éves történetében, most is igyekszik megfelelni. Kötetünk nyolc részre tagolódik. Az első részben az ország gazdasági körülményeivel foglalkozunk. Ezen belül Palócz Éva a magyar gazdasági helyzetet elemzi két egymásra torlódott válságsokk (a Covid és az orosz–ukrán háború) kontextusában. Aztán Medve-Bálint Gergő, Martin József Péter és Nagy Gabriella tekinti át azt, amit az uniós források magyarországi hasznosulásáról és az EU-támogatások elosztásának mechanizmusairól tudhatunk. Gábos András és Tomka Zsófia nemzetközi összehasonlításban mutatja be a minimumjövedelem-ellátások szintjének alakulását 2009 és 2017 között. Hegedüs József és Székely Judit cikke azt elemzi, hogyan mozogtak a lakásárak, a jövedelmek és miképpen alakultak a lakáspiac területi egyenlőtlenségei Magyarországon.

A második rész a demográfiai helyzet alakulásával foglalkozik. Spéder Zsolt és Murinkó Lívia azt elemzik, hogy az 1980-as évek óta növekedtek-e a termékenységi arányok a masszív családpolitikai intézkedések nyomán. Veroszta Zsuzsanna annak a vizsgálatsorozatnak az első eredményeit mutatja be, amelyben a KSH Népességtudományi Kutatóintézete évről évre nyomon követi az 2018-ban született gyermekek kohorszának sorsát, életkörülményeinek változását. Erát Dávid írása azzal foglalkozik, hogy a magyar népességen belül hosszú távon hogyan alakultak a párválasztás mintázatai.

Mind a gazdasági, mind pedig a demográfiai folyamatok erősen meghatározzák a társadalom szerkezetének és mobilitásának kereteit. Ez utóbbi témát vizsgálja a kötet harmadik része. A tanulmányok zöme hosszú távú (általában negyven éves) folyamatokat elemez. Huszár Ákos az osztályszerkezet és a jövedelemeloszlás kapcsolatát vizsgálja. Erát Dávid, Huszár Ákos és Füzér Katalin a partnerszelekció és az iskolai mobilitás összefüggéseit, Antal-Fekete Emese és Lőrincz Borbála viszont az iskolarendszer változásainak a társadalmi mobilitással kapcsolatos vetületeit elemzi. Szintén a mobilitásra gyakorolt hatás áll Horváth Vera írásának, aki a lakás mint vagyontárgy szerepét elemzi, és Medgyesi Márton tanulmányának a középpontjában is, aki a generációk közti vagyontranszferek alakulását vizsgálja Magyarországon és európai összehasonlításban.

A kötet negyedik része a szociális helyzettel, szegénységgel és egyenlőtlenségekkel foglalkozik. Gábos András és Tátrai Annamária azt vizsgálja, hogy mennyire térnek el a szegénységi trendek akkor, ha magasabb vagy alacsonyabb szegénységi küszöböket használunk. Vagyis: mennyire alakult másképpen a nagyon szegények helyzete és összetétele azokéhoz képest, akiket egy magasabb szegénységi küszöbbel azonosítottak. Egy másik írásában Tátrai Annamária sok különböző forrásból származó és egymástól eltérő aggregáltsági szintű adatok területi összekapcsolásával, egy Magyarországon még nem alkalmazott eljárással készült kistérségi becsléseit mutatja be a jövedelmi szegénység és az anyagi depriváció nagyságára vonatkozóan. Csathó Ábel és Medgyesi Márton viszont azt vizsgálják meg, hogy kifejezetten a városi népességekben milyen a fiatalok helyzete a helyi gazdasági fejlettség és társadalompolitika kontextusában.

Mint említettük, 2022 azt is magával hozta, hogy két egymástól független válság egymásra torlódásával kellett szembenéznünk. Ennek az összetorlódásnak a gazdasági hatásait tekintette át az első rész, a társadalmi hatásokkal foglalkoznak az ötödik rész írásai. A pandémia iskolabezárásokkal járt, aminek a gyermekek oktatására gyakorolt hatása nagyban függött a digitális oktatásra való felkészültség egyenlőtlenségeitől, és természetesen a tanárok és az iskolák felkészültségétől, valamint elkötelezettségétől is. Ezt a témát Lannert Judit elemzéséből ismerhetjük meg alaposabban. A Covid-járvány mortalitásra gyakorolt hatása az elmúlt időszak leginkább felszínen levő kérdését jelentették, de valódi megbízható és összehasonlítható adatok csak a Társadalmi Riport készülésének periódusában váltak elérhetővé. Bálint Lajos éppen ezen adatok alapján elemzi a Covid-halandóság demográfiai ismérveit Magyarországon.

Az orosz agresszió által kiváltott menekültválság folyamatos magyarországi hatásainak és a menekültek segítésének elemzése – Tóth Judit és Bernát Anikó tollából – azért is fontos, mert a magyar népességre 2015-ben rászakadt nemzetközi menekültválság politikai kezelése után fontos kérdés volt, hogy miképpen reagál a magyar lakosság, a magyar állam és a különböző segélyszervezetek arra az új helyzetre, hogy most mi válunk szomszédos, „első biztonságos országgá”, szemben a 2015-ös Szíriából érkező menekülthullám kibocsátó régióival.

Ha valaki annak az okát keresi, hogy miért alakult úgy a 2022-es parlamenti választások eredménye, ahogy alakult, minden bizonnyal az összes eddigi fejezet hozzá tud valamit tenni a kép teljességéhez. A gazdasági helyzet, a társadalmi mobilitás tendenciái, az egymásra rakódó válságsokkok, és azok kormányzati kezelése, illetve e témáknak a közpolitikai vitákban, kormánypárti és ellenzéki kampányokban történő reprezentációja mind hozzájárult ahhoz, hogy 2022-ben a kormánypártok ismét erős, kétharmados győzelmet arattak. Mindezt a folyamatot a nagyon jelentős média túlsúly és a kormánypárti üzenetek eljuttatásának módjai keretezték. Ezáltal – főleg az ellenzéki elemzők és a külföldi megfigyelők körében – sokan vetették fel a kérdést, hogy Magyarország illiberális demokráciája mennyiben demokrácia még. Mindazonáltal a választások után az ellenzéki térfélen is jelentős önvizsgálati folyamatok indultak el, amelyeknek nem látni még a végkifejletét. Mindenesetre a választási eredmények meglepetésszerűsége, amiről Tóka Gábor ír, részben következik azokból a hosszú távú trendekből, amelyeket Mészáros József, Pintér József, Ragács Attila és Szakadát István (Syi) elemeznek kilenc választás területi eloszlási adatainak alapján. A politikával foglalkozó hatodik részt Róbert Péter és Susánszky Pál elemzése gazdagítja egy újabb szemponttal: azt vizsgálják, hogy miképpen alakultak a munkaerő-piaci és a politikai részvétel összefüggései nemzetközi összehasonlításban. Végezetül, ugyanebben a részben Tóth István György tanulmánya egy olyan témára reflektál, ami a választások szempontjából, és várhatóan a későbbi választások szempontjából is kulcsfontosságú lesz. Nevezetesen, miközben a rendszerváltást követő időszakban a különböző nemzetközi szövetségekhez (NATO, EU) való csatlakozások idején meggyőző többség mutatkozott meg az ország transzatlanti elkötelezettsége mellett, az utóbbi években, a „keleti nyitás”, az „illiberális” fordulat az EU-bürokráciával és az Európai Parlamenttel szemben folytatott politikai küzdelmek kontextusában mindez mintha megrendült volna. A közvélemény-kutatási adatok azonban azt mutatják, hogy a nyugati orientáció, az EU-val való azonosulás ma is meggyőző többségben van, és például Oroszország megítélése Magyarországon, a többi kelet-európai országéhoz hasonlóan, sokat esett.

A lakosság értékszerkezetében csak az egyik – noha nagyon fontos – tétel a politikai választás és a pártpreferenciák alakulása. Ráadásul még a választások meghatározódásában is fontos szerepet játszanak a nem kifejezetten direkt, vagy esetleg oda egyáltalán nem illő értékválasztások és életforma-preferenciák. Ebben a témakörben a kötet hetedik részében Máté-Tóth András és Rosta Gergely a vallásosság magyarországi trendjeit mutatja be nemzetközi összehasonlításban, az 1991 és 2021 közötti időszakra fókuszálva, Takács Judit és Szalma Ivett a homoszexualitással kapcsolatos társadalmi attitűdöket tekinti át a 21. századi Magyarországon, Bernát Anikó, Kozma Ágnes, Petri Gábor és Vajda Dorina pedig a fogyatékossággal élő emberek jogaival és társadalmi részvételével kapcsolatos lakossági attitűdöket vizsgálják tanulmányukban.

Végezetül, a nyolcadik rész egyetlen tanulmánya szokatlan dologról szól. A Társadalmi Riport hagyománya az, hogy a magyar társadalom és gazdaság fontosabb jellemzőit igyekszünk nyomon követni a kötet megjelenését megelőző két évben készült legfrissebb szisztematikus, empirikus kutatások adatai alapján. Most Kolosi Tamás és Szelényi Iván tanulmánya több szempontból is kilóg ebből a sorból. Azt tették ugyanis, hogy kézbe vették a TÁRKI egy 2004-es tanulmányát, amelyet annak idején azért készítettünk, hogy megpróbáljuk leírni a magyar társadalom fejlődésének lehetséges forgatókönyveit a 2004–2020 közötti időszakban. Ennek a tanulmánynak az újraolvasása után írták le tapasztalataikat arról, hogy utólag mit gondolnak erről az időszakról és magáról az előrejelzésről. „Visszatekintő előretekintésük” azért is fontos, mert egyszerre szolgál tanulságokkal a magyar társadalom EU-csatlakozása óta eltelt csaknem két évtizedről és arról is, hogy mit gondoljunk a ma ismert jövő forgatókönyveiről.

A paletta tehát nagyon széles, a lefedett kérdések köre nagyon komplex és sokszor összekapcsolódó. Úgy véljük, ezzel a széles palettával sikerült egy árnyalt képet festenünk 2022 Magyarországáról. Nagyon bízunk abban, hogy mindezt az olvasók is így fogják gondolni. Kötetünk számos tanulmányának van online melléklete. Amikor arról döntöttünk, hogy a korábbi évek egyébként létező gyakorlatához képest most nagyobb arányban készítünk online mellékleteket, az vezetett bennünket, hogy terjedelmileg kezelhető nagyságú és egyben közérthető, a nem technikai képzettségű olvasók számára is hozzáférhető legyen a kötet, de ugyanakkor tartalmazza mindazt a háttérismeretet, amit a szerzők egyébként még fontosnak tartottak közölni a szakmai olvasóközönséggel.

2022-ben, különösen a szomszédunkban zajló háború kitörése óta, gyorsan zajlanak az egymást követő események. Fontosnak tartjuk ezért rögzíteni, hogy a kötet kéziratait 2022 szeptemberében zártuk le. Ez mindenekelőtt a gazdasággal, a menekültválsággal és a nagyhatalmak megítélésével foglalkozó fejezetek esetében érdekes. Előfordulhatnak ugyanis olyan fordulatok, amelyekre a kötet megjelenéséig már nem tudunk reagálni: ebben a tekintetben a szerzők nem tehetnek mást, mint az olvasók megértésére hagyatkoznak.

Aki követi a Társadalmi Riport három évtizedes történetét, tudja, hogy a kötet finanszírozása az utóbbi tíz évben többször vett kalandos fordulatot. Mindez az idén is így volt. A januárban kezdődő előkészítés után a támogatással kapcsolatos elvi „igen” április első felében hangzott el. Ekkor el is kezdtünk dolgozni, azonban a kormányzati szerkezet átrendeződése és az ősszel bevezetett kormányzati „kifizetési stop” körülményei között többször vált kérdésessé a kötet anyagi háttere. Végül azonban minden „kiegyenesedett”: kötetünk – mint ahogy a legutóbbi is – a Belügyminisztérium Társadalmi Felzárkózásért Felelős Helyettes Államtitkársága támogatásával jelenik meg, amit köszönünk a helyettes államtitkárság munkatársainak és a gondoskodáspolitikáért felelős államtitkárnak. A kalandos történetben – mint már korábbi Társadalmi Riportok esetében is – elévülhetetlen szerepet játszott a Református Szeretetszolgálat és vezetője Dr. Czibere Károly, aki a nehéz időszakban is felkarolta a kötet kiadásának ügyét és biztosította, hogy a munka zavartalanul folytatódhasson. Köszönjük nekik azt, hogy segítségükkel kötetünk idén is megjelenhet e-könyvként, illetve elektronikus formában is elérhető a TÁRKI honlapján (https://www.tarki.hu/tarsadalmi-riport).

Szerkesztőként mindig ügyeltünk arra, hogy a Társadalmi Riport a magyar empirikus társadalomkutatások széles körét reprezentálja. Az idei kötet szerzőinek hetven százaléka nem a TÁRKI kutatója, ami egyben azt is jelenti, hogy a bemutatott eredmények sok más helyről, sok más intézmény kutatásaiból származnak. Reméljük, az olvasó egyetért velünk abban, hogy kötetünk, híven negyedik évtizedébe lépett sorozatunk hagyományaihoz, gazdagon árnyalt képet mutat 2022 Magyarországáról.

a szerkesztők

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu

Felhasznált betűtípusok
Crimson Text – SIL Open Font License
Noto Serif – Apache License 2.0