Table of Contents

Benyovszky Móric nyomában a magyar kutatások tükrében

1. Bevezető gyanánt

A könyvben használt rövidítések:

2. Név és nemzetiség

„Benyovszky magyarsága”

3. A Benyovszky család címere

4. Verbótól Madagaszkárig

Lengyelország felé

Krakkó

Szentpétervártól Bolsereckig

Ázsia partjainál

Formozától Párizsig

Az első madagaszkári expedíció – francia lobogó alatt

Párizs-Bécs-Baltimore

A második madagaszkári expedíció

Benyovszky Móric gróf karaktere

5. Az Emlékiratok és a Madagaszkári jegyzőkönyv

Quo fata ferent

6. Magyar-Madagaszkári Baráti Társaság

7. Magyar Földrajzi Múzeum

Cséke Zsolt és a malgasok földje

8. Benyovszky alakja a zeneirodalomban: aranykor és modern idők

Boieldieu vígoperája

Benyovszky – egy magyar opera

Siposs Benyovszky-fantázia

Táncjáték és musical

9. Vivát Benyovszky!

10. Irodalomjegyzék

Források:

Felhasznált és ajánlott irodalom:

Benyovszky Móric

Vitus Bering

Magyar Földrajzi Múzeum

Zenetörténet

Vivát Benyovszky!

Regények, novellák:

Benyovszky Móric

Vitus Bering

Jókai Mór

Képregény:

Linkek:

Szász Terézia

Benyovszky Móric nyomában a magyar kutatások tükrében

© 2021 Szász Terézia

Borító terv: Szász Terézia

Minden jog fenntartva. A szerző írásos jóváhagyása nélkül ez a könyv sem részleteiben, sem egészében nem sokszorosítható.

Második kiadás, Magánkiadás 2021

ISBN 978-615-81967-4-1

1. Bevezető gyanánt

„Partra szállottam. Levonom vitorlám.

A szelek mérgét nemesen kiálltam.

Sok Charybdis közt, sok ezer veszélyben

Izzada orcám.”

- Berzsenyi Dániel: Osztályrészem –

Ha van a magyar történelemnek olyan alakja, akire Berzsenyi Dániel sorai szó szerint és képletesen is igazak, az Benyovszky Móric Ágoston Aladár gróf. Erre utalhat a család címerében olvasható szöveg: „In adversis et prosperis”, vagyis „kedvező és kedvezőtlen (dolgokban)”. Veszélyekben, izgalmakban és mozgalmas történelmi eseményekben bővelkedő élete bőséges regényfolyamot hozva létre a magyar – többek között Jókai Mór, Thiery Árpád és Radó Vilmos –, lengyel és számos más nemzetiségű író fantáziáját mozgatta meg. Ennek jelentős részét Andrzej Sieroszewski, lengyel irodalmár összegezte a magyarul is megjelent: Benyovszky Móric a magyar és lengyel irodalomban című könyvében. Ezek mellett több színdarab és opera is Benyovszkyt választotta hősének. Modern példával élve pedig 1975-ben vetítésre került az a magyar-szlovák tévésorozat, Vivát Benyovszky! címmel, amely félig-meddig e könyv megszületésének mozgatórugója.

Bár a képregény könnyű műfajnak számít, mégis nagy népszerűségnek örvend hazánkban is nem csupán az ifjúság körébe, hála az olyan kiemelkedően magas színvonalú alkotóknak, mint Korcsmáros Pál vagy Fazekas Attila. Nem meglepő az sem, hogy 1989-ben Danskban Száműzöttek címmel került a boltokba egy Benyovszky-képregény természetesen lengyel nyelven, melynek alapja a kamcsatkai szökés története. A szövegét Anna Banach írta, míg a rajzokat a hazájában kedvelt és közismert Jerzy Wróblewski készítette. Magával ragadó képi világa mellett egyik érdekessége, hogy Anasztázia figurája (lásd később) teljességében kimaradt, hiszen az ifjúságnak szánt kalandregényről és nem hős-szerelmes romantikáról van szó. A képregény egy-egy példánya manapság is felbukkan az interneten.

Benyovszky Móric gróf életét történelmi szempontból először Jókai Mór dolgozta fel Benyovszky Sándor – Benyovszky Emánuel, Benyovszky Móric testvérének unokája – kérésére, amint arra az Emlékiratokban utal (JMBMÉ II. 435). Jókai Mór a gróf után kapta keresztnevét, e névazonosságon túl azonban ne feledjük, hogy Jókai maga is részt vett a ’48-as szabadságharcban, így nem véletlen, hogy lelki rokonságot érzett a Bari Konföderációban és a bolserecki felkelésben tevékeny részt vállaló Benyovszkyval. Jókai Mór Benyovszky önéletírásának 1790-es William Nicholson-féle Memoirs and Travels of Mauritiuis Augustus Count of Benyowsky című angol nyelvű fordítását használta, saját levéltári kutatásait, valamint a család által rendelkezésére bocsájtott dokumentumokat. Mivel az angol változat az eredetitől több helyen is elért, sajnos Jókai Mór munkája az alapos előkészületek dacára is tartalmaz pontatlanságokat. Jókai Mór a Megvilágítás című kiegészítésben így összegzi kutatómunkáját: „Minthogy pedig előttem nem csupán az a feladat áll, hogy az olvasóközönségnek szórakozást szerezzek; hanem, hogy egy kiváló magyar hősnek, aki szerintem praktikus lángész volt, hitelét megállapítsam, annálfogva múlhatatlannak tartom, az életrajz folytatása előtt mindazt csoportosítani s rövid kivonatban érthetővé tenni, ami az ő szibériai útjára, s a későbbi tengeri expedíciójára világítást vethet.” (JMGBÉ 348) A megjelenést követően, még 1889-ben, a Budapesti Szemlében egy beazonosíthatatlan bíráló vette górcső alá Jókai munkáját, és furcsa mód nem a „megregényesített” Afanáziát, hanem a fordítást, Jókai fordítói módszerét illette kritikával (JMBMÉ I. 495). Egyébként, mint az mára már bizonyítást nyert, maga Benyovszky is élt olykor „költői” szabadsággal az életére vonatkozó adatok leírásakor.

Mielőtt azonban Benyovszky Móricon számon kérnénk az előbb említett költői szabadságot, egy korabeli példán keresztül szeretném érzékeltetni az akkori olvasóközönség igényeit, melyet Vladimir Fédorovski Szentpétervár regényéből kölcsönöznék. XV. Lajos egyik titkos ügynöke, d’Éon lovag emlékirataiban részletesen ecseteli, hogyan jutott be női ruhában Erzsébet cárnőhöz, ahol végül lebukott és fel is sült. A valóság, hogy a skót származású Mackenzie Douglas titkáraként sunnyogott be hátul, nem lett volna elég izgalmas sem pedig elég pikáns a párizsi szalonok számára. Hogy mi késztette d’Éon lovagot, és mi késztethette Benyovszky Móric grófot egynémely tény elhallgatásában vagy átkonvertálásában, azt ennyi idő távlatából már nehéz lenne megmondani, de hiba volna csupán azért elsiklani önéletírásának jelentősége felett, mert elfelejtette lábjegyzetekkel ellátni. Illetve, ahogy Krizsán László azt igen találóan megjegyezte: „E bírálók figyelmen kívül hagyják azt a körülményt, hogy Benyovszky kortársai is hasonló módon viselkedtek.” (KLBÁ 103) Ehhez a véleményhez csatlakozik Lugosi Győző is (FMT 32).

Az 1890-es években Jankó János néprajzkutató foglalkozott Benyovszky gróf életével, majd Teleki Pál 1909-ben megjelent könyvében Benyovszky útleírásának kritikai elemzése olvasható. A közelmúltban pedig történeti szempontból Voigt Vilmos néprajzkutató, Lugosi Győző és Krizsán László történészek, Balázs Dénes és Kubassek János pedig földrajztörténeti szempontból végeztek kutatásokat e tárggyal kapcsolatban. Benyovszky családtörténetére vonatkozó legfrissebb adatok pedig Verner Jánosné Horváth Sarolta és Dr. Szádeczky-Kardoss Irma jogtörténész munkájának köszönhetően ismeretesek. Sajnálatos azonban, hogy a Benyovszky életével foglalkozó érdemleges cikkek és tanulmányok nem kapnak elég hangsúlyt, publicitást, így a nagyközönség nem is igen ismeri, nem tud róla, és talán ez az egyik oka a napjainkban is népszerű „tévhiteknek”.

Benyovszky Móric gróf önéletírásának eredeti, francia nyelvű kézirata, amely különböző fordításokban (angol, német, holland, lengyel, svéd, magyar, szlovák…) és másolatokban (francia) két kötetnyi terjedelemben került kiadásra, jelenleg a British Museum Library állományában található. Ennek az életműnek egy része az úgynevezett Madagaszkári jegyzőkönyv, amely a Magyar-Madagaszkári Baráti Társaság, az Országos Széchenyi Könyvtár és a Kossuth Kiadó jóvoltából jelent meg 2004-ben fakszimile. A kötet az eredeti kézirat másolatát, a nyomtatott francia szöveget és a magyar szöveget tartalmazza.

A könyv alapján képező szakdolgozat elkészítésében nagy segítségemre volt Benyovszky Móricné, a gróf egyenes ági leszármazottjának felesége, aki maga is részletes kutatásokat végzett Benyovszky Móric gróf életével kapcsolatban. Segítségével pontosíthattam a történeti munkákban fellelhető ellentmondásokat. Feljegyzései és kutató munkája is értékes mankóul szolgált nem csupán a tényanyagok ellenőrzésében, de Benyovszky Móric gróf karakterének megértésében is.

A XVIII. század bővelkedett híres utazókban, felfedezőkben és kalandorokban, talán ezért is ihletett Benyovszky személyisége meg oly sok művészt, a legtöbb ábrázolás azonban inkább a romantikus vagy kalandregényes megközelítés alkalmazza. Viszont, ha lehámozzuk ezt a tengerészromantikát, egy olyan jellem rajzolódik ki előttünk, aki a szelek mérgét valóban nemesen kiállta.

A könyvben használt rövidítések:

BMMJ – Benyovszky Móric Madagaszkári jegyzőkönyv

FMT – Földrajzi Múzeumi Tanulmányok

JMA – Jókai Mór Afanázia

JMBMÉ I. és II. – Jókai Mór Benyovszky Móric életrajza

KLBÁ – Krizsán László Benyovszky Ázsiában

RVGBM – Radó Vilmos Gróf Benyovszky Móric

SzKIBÉ – Dr. Szádeczky-Kardoss Irma: A Benyovszky-életrajz egyes adatainak jogi és jogtörténeti értelmezése

WN – William Nicholson Benyovszky-fordítása

2. Név és nemzetiség

Benyovszky Móric gróf életében több vitatott pont is van, és míg egyiket-másikat ő maga homályosította el – vagy egyszerűen nem tartotta lényegesnek a tisztázásukat –, némelyek viszont az utólag kialakult történelmi szituáció miatt, a trianoni békeszerződés után váltak azzá. A történetírók ezekben képtelenek megegyezni, és bármilyen különös is, napjainkban ugyanazok a nézetek állnak, amelyek Benyovszky idejében alakultak ki. Ilyen például az a sajátos szemszög, amelyet a franciák képviselnek, akik szerint Benyovszky Móric csupán egy kétes hírű kalandor, feljegyzései, hajónaplója pedig pontatlannak, elnagyolt. Ennél is furcsább, hogy még a magyar szakirodalom véleménye sem egységes, melyre kiváló példa, hogy a Magyar Földrajzi Gyűjtemény kiadásában a Benyovszky Móric halálának kétszázadik évfordulójára (1986) készült kiadvány (Földrajzi Múzeumi Tanulmányok 3. szám, Érd, 1987) cikkei egymásnak ellentmondó tényeket közölnek. E gyűjteményben Teleki Pál például negatívan értékelte (FMT 65-70) Benyovszky madagaszkári feljegyzéseit. Lugosi Győző véleménye is szigorúan kritikus, Krizsán László viszont szinte lelkesedett érte.

„Benyovszky magyarsága”

Kezdjük talán azzal a kérdéssel, ami a leghevesebb vitákat váltja ki. Milyen nemzetiségű volt Benyovszky Móric? Messze nem olyan egyértelmű a válasz, mint gondolnánk. Mi Magyarországon rögtön rávágnánk, hogy magyar, hiszen magyarnak tekintjük. A szlovákok azonban ragaszkodnak ahhoz, hogy szlovák, és ez az ellentmondás már alapjaiban megnehezíti a magyar kutatók helyzetét és számos problémát vet fel például egy szakmai konferencia kapcsán. Benyovszky kortársai közül némelyek a grófot lengyelnek vélték a Bari Konföderációban játszott szerepe miatt. A francia és angol források is gyakran lengyel nemesként emlegetik Benyovszkyt, aki maga is említést tesz bizonyos lengyel rokonságra. Ebben a kérdésben egyébként Benyovszky többnyelvűsége is zavaró körülmény, hiszen több mint tíz nyelven beszélt. Anyanyelve a magyar, de szülőhelyének speciális nemzetiségi helyzetéből adódóan lengyelül, franciául, németül és szlovákul (tótul) is tudott. A latin nyelvet az iskolapadban, a holland és angol nyelvet pedig tengerészeti tanulmányai során sajátította el. Kiváló nyelvérzékkel rendelkezett, így az orosz hadifogság és a kamcsatkai száműzetés alatt megtanult oroszul, a szökést követően japánul – hogy milyen mélységben, az nem egészen tisztázott –, Madagaszkár szigetén pedig malgasz nyelven.

Az interneten finoman szólva is teljes a káosz, a wikipedia spanyol nyelvű változatában (2016. 06. 13) például ez olvasható: „Móric Beňovský (20 de septiembre de 1746, Vrbové, Eslovaquia – 23 de mayo de 1786, Mauritania, Madagascar. – Benyovszky Móric (1746. szeptember 20. Verbó, Szlovákia – 1786. május 23. Mauritania, Madagaszkár” – valószínűleg a szlovák változatból kölcsönözve a szöveget, bár ilyen esetben szokás odatenni azt a kiegészítést, hogy „a mai Szlovákia”. Egy másik példa pedig a http://www.angelfire.com/mi4/polcrt/MABeniowski.html oldalról (2016. 06. 13.): „Maurycy August Beniowski was born about September 20, 1746, in Vrbove, Trnavsky kraj, Hungary (Slovakia) – Benyovszky Móric Ágoston született 1746. szeptember 20-án, Verbón, Trnavsky megye (Nyitra helyett), Magyarország (Szlovákia).” – ez a megoldást önmagában is érdekes, hiszen úgy vagyunk feltűntetve, mintha Szlovákia része lennénk, vagy már egyesültünk (?), de a lengyel névváltozat tesz igazán zamatossá. Külföldi forrásoknál talán nem is veszi annyira a szívére az ember, de egy hazai oldalon az ehhez hasonló megfogalmazások igen fájdalmasan hatnak. „Benyovszky, a magyar huszárkapitány és gróf, a szlovák földbirtokos és a lengyel hazafi előbb orosz hadifogoly Kamcsatkán (ahonnan a világ első Függetlenségi Kiáltványának megalkotása után elmenekült), majd francia hős, végül Madagaszkár királya” (http://szabadter.hu/programok/item/1895-benyovszky-tancjatek.html#.V2RHoBIXV_k, 2016. 06. 17.).

Érdekes nyelvészeti tanulmány lehetne továbbá a „Benyovszky” név különböző nyelvű átírásainak összegyűjtése és vizsgálata is, melyekkel a kutatások során óhatatlanul is szembe kerülünk. A magyar szakirodalom az eredeti magyar nyelvű változatot, a „Benyovszky”-t alkalmazza, de előfordul a „Benyovszki” változat is. Az angolban a „Benyowsky”, a franciában a „Béniowski”, „Benyowszky” vagy „Benyowsky” szerepel, míg a németben a „Benjowsky”. A lengyel források „Beniowski”, a szlovák „Beňovsky” variációt említik, az orosz átírás pedig „Бе́нёвский” (Benjovszkij). Ennek a változatos írásképnek köszönhetően az idézetekben a magyar változattól eltérő írásmód is előfordulhat. És csak, hogy teljes legyen a kép, Benyovszky Móric a Madagaszkári jegyzőkönyvben a „Benïowszky” változatot is használja. Névváltozat szempontjából nem meghatározó, csupán rendhagyó adalék a japán nyelvű az idegen eredetű szavakra alkalmazott katakana írásjelekből álló, a modern szakirodalom által használt átírás – Benyovszky a kamcsatkai szökést követően rövid időt japán területen töltött –: モーリツ・ベニョヴスキー (Mōricu Benioviszukī).

A nemzetiség kérdéshez egy viszonylag friss (2015. 08. 25.) és igen pontos, lényegre törő cikket, Dr. Szádeczky-Kardoss Irma Benyovszky magyarsága: SZLOVÁK VOLT-E BENYOVSZKY? (sic) című írását szeretném idézni a Magyar-Madagaszkári Baráti Társulat hivatalos oldaláról, amelyből a tárgyhoz tartozó címet is kölcsönöztem. Dr. Szádeczky-Kardoss Irma jogtörténész pontosan összefoglalja a Benyovszky származásával kapcsolatos ellentmondások, és korrekt módon megfogalmazott választ is ad kérdésünkre. A cikk reflexió egy korábban megjelent írásra, ami a Társaság oldalán szintén elérthető, itt most csak a lényeges, a magyar származás mellett érvelő pontokat emelném ki.

„…Ami pedig magát az érveket és ellenérveket összegző “Szlovák volt-e Benyovszky” című cikket illeti, a lehető legjobb példa arra, hogy milyen viharokat kavarhatnak például a Wikipédiá/k/ból nyert “adatok”, különösen, ha azokat ráadásul még felületesen is kezeljük!

Nézzük az érveket, pro és contra:…

4/…Benyovszky, sok külországban megfordulván, a nevét nem ‘szlovákosan’ írta, hanem rendszerint csak magyar vagy lengyel módra, avagy az épp adott nyelvi környezet ortográfiája szerint…

6/ Vajon az angol Wikipédia mennyiben autentikusabb forrás Benyovszky-identitási kérdésekben, mint akár a magyar akár a szlovák?

7/ Vajon komolyan vehető-e az az érv, hogy “‘akármilyen volt is a család nemzetisége, az nyilvánvaló, hogy a család szlovák környezetben élt, tehát Benyovszkynak erős szlovák kötődései is lehettek”???

Ettől lett volna szlovák?

Komolyan gondolható, hogy a jobbágyok, a cselédség vagy a szomszédság, netán a baráti kör egyes tagjainak nyelve határozta meg a Benyovszky család identitását? Az hogy ők maguk milyen nyelven beszéltek, milyen nyelven írtak családon belül egymásnak, az mit se számít? Ugyanis a családi nyelv dokumentáltan is a magyar volt.

8/Komolyan gondolható, hogy amit a saját identitásáról maga Benyovszky mond, arra a “Vivát Benyovszky” c. XX. századi film a legautentikusabb forrás? Természetesen a magyar változatban meghagyták magyarnak, a szlovák változatban viszont szlováknak vallja magát.