Christian Alt
&
Christian Schiffer

Angela Merkel
Hitler lánya

Utazás az összeesküvés-elméletek világában

Magistra Könyvkiadó, 2021

A mű eredeti címe: Angela Merkel ist Hitlers Tochter –
Im Land der Verschwörungstheorien

Copyright © Carl Hanser Verlag GmbH & Co. KG, München, 2018

Magyar kiadás © Magistra Könyvkiadó, 2021

Felelős kiadó: a kiadó ügyvezetője

A műből a jogtulajdonos engedélye nélkül részlet sem közölhető.

Fordította: Balla Judit

Hungarian translation © Balla Judit, 2021

Szerkesztette: Németvölgyi Ilona

Borítóterv: Takács László

Elektronikus változat
Békyné Kiss Adrien

ISBN 978-615-6147-26-4

Tartalom

1. BEVEZETÉS

2. BECSOMAGOLUNK

Saját kis összeesküvés-elméletünk

Miért a 90-es évek a felelősek ezért a könyvért?

3. AZ ELSŐ KAPCSOLAT

4. A KOLLEKTÍV ŐRÜLET RÖVID TÖRTÉNETE

Gyilkos istenek, keresztények és zsidók

Let’s go crazy: a felvilágosodás

Az illuminátusok – tény és fikció

„Teremtsd meg a saját realitásodat”

Az összeesküvés-elméletek toplistája
1. helyezett: A holdraszállás

5. AZ INTERNET A HIBÁS?

Azt az álhírt hisszük el, amelyik beleillik a világképünkbe

A televíziótól a szűrőbuborékig

Egy radikalizálódás története

Alufólia-sisakok alatt – avagy bepiszkoljuk a kezünket

Az ember, aki Hans Fuchs volt

Interakció mindenek felett

Az összeesküvés-elméletek toplistája
2. helyezett: A Föld lapos

6. ÖSSZEESKÜVÉS-HÍVŐBŐL ANTI-LAPOSFÖLDHÍVŐ

Az őrület-forgószél szeme: a Youtube

Loose Change

Ki a nyúlüregből

Összeesküvés-hit vs. összeesküvés-elmélet

A füstjelző-összeesküvés

Abszurd összeesküvés-elméletek: egy kis válogatás

7. ANGELA MERKEL HITLER LÁNYA

Mindig van lejjebb

Álhírek tengere

Síppal-dobbal az álhírek ellen

A mérges ember többet kattint – álhírek Macedóniából

Szex, hazugság, pizza

A dühös ember ópiuma

Az összeesküvés-elméletek toplistája
3. helyezett: A zsidó világösszeesküvés

8. AZ ÚJ NÉMET RENDSZERVÁLTÁS

Mi lenne, ha Németország egy kft. lenne?

„Helló, Németből jövök”

Wolfgang P. elmegy a hivatalba

„Az uralkodó utasításait követni kell!”

A következő Breivik?

A Jennerwein-mentalitás

Mi lenne, ha a birodalmi polgároknak igazuk lenne?

(._.)

9. AZ ÖSSZEESKÜVÉS-ELMÉLETEK PSZICHOLÓGIÁJA

A kételkedés nem egyirányú utca!

Ockham ragasztója

Úton Bolondfalvára – numerológia és apofánia

És minden értelmet nyer!

A fejünkben ülő mesemondó manó

Szerezd vissza az irányítást!

Kis pontok és kognitív torzítás

Az összeesküvés-elméletek toplistája
4. helyezett: Az oltás-hazugság

10. AZ ELTORZÍTOTT GONDOLKODÁS MŰVÉSZETE – MÉG TÖBB TORZÍTÁS

A kivetítési torzítás

Az arányosító torzítás

A megerősítő torzítás

Rossz időben rossz helyen

Ufók Nizza felett

11. AZ ÖSSZEESKÜVÉS-ELMÉLETEK ÁLDOZATAI

A szenny-cunami

A gyűlölet valódi

Nem vagy egyedül

„Vissza akarom kapni az életemet”

Az összeesküvés-elméletek toplistája
5. helyezett: Chemtrailek

12. ARANYGYAPJÚ ÉS ALUFÓLIA-SISAK

A legjobb összeesküvő-barátnő

13. A HOSSZÚ ÚT MORDORBA

Kicsoda is David Icke?

8 másodperc

Új barátaink

14. ÉPÍTSÜNK TUDÁSPIRAMIST!

Az alap

A váz

A csúcs

Le a jégverembe

KÖSZÖNETNYILVÁNÍTÁS

IRODALOM

Hasznos linkek német nyelven

Irodalom és filmanyag német és angol nyelven

1.
BEVEZETÉS

Soha nem terveztük, hogy egyszer a felvilágosítás élharcosai leszünk, a Jó, a Szép és az Igaz lovagjai, a külvilágban kavargó megszámlálhatatlan őrültség (úgy is, mint bullshit) elszánt eltakarítói. Nem akartunk reszkető ujjakkal füstjelzőkön matatni, Facebook-csoportot vásárolni az eBay-en, vagy éppen birodalmi polgárok fórumain tobzódni. Egyszerű, nyugodt életet akartunk, semmi többet. Leülni egy zacskó chips-szel a Playstation elé, és néha elmenni meginni egy-két sört.

Természetesen a mi figyelmünket sem kerülte el, hogy valami történik a világban. Egyre gyakrabban hallunk az úgynevezett fake news-ról, s egyre gyakrabban találkozunk a panasszal, hogy az emberek manapság minden őrültséget elhisznek. (Amihez általában azt is hozzáteszik, lassan persze tényleg nem lehet már tudni, mi is az igazság). Az „alternatív igazságokat” hirdető Kopp Könyvkiadó szédületes forgalmat bonyolít, s az egykor komoly lapszerkesztő Udo Ulfkotte zavaros könyvei éllovasok a Spiegel bestseller-listáján. Mindez azonban nemigen izgatott bennünket. Összeesküvés-elméletek mindig is léteztek, de nem játszottak szerepet a világunkban. Az internetes összeesküvés-hirdetőket nem láttuk többnek hiszékeny hibbantaknál. Néhány hónappal később mégis egyfajta nyúlüregben találtuk magunkat, egy paranoiából, féligazságokból, lappangó haragból és irracionalitásból felépülő félvilágban.

Hogy mindez így alakult, azért nem más a felelős, mint a realitás. Pontosabban: az analóg realitás. A digitális realitásban, az interneten, már régóta őrültségek tengerében gázoltunk, az évek során azonban kifejlesztettük finoman hangolt bullshit-detektorainkat az internetes „hírekkel” szemben. Hatodik érzékünk azonnal riadót fújt, ha azt olvastuk, hogy a kismacskákat befőttesüvegben kell tartani, ha lánclevelek továbbküldésére hívtak fel minket, mert a kis Timmynek nagyon sürgősen szüksége volt csontvelő-adományra, ha nigériai hercegek kerestek meg, hogy küldjünk nekik pénzt, vagy ha Ronaldinho egy állítólagos amatőrvideóban a kapufélfával pingpongozott. Messziről, széllel szemben kiszagoltuk az átveréseket és álhíreket, s az évek alatt Facebook-algoritmusunkat is ráneveltük, hogy a legrosszabb fajta őrültségeket ne is engedje a szemünk elé. Kíméljen meg a Kopp Kiadó híreitől, Ken Jebsen videóitól és a Compact-Magazin elméleteitől. Gondosan megválogattuk kedvenceink listáját, a közösségi médiában őrültségmentes övezetet építettünk magunk köré.

Csakhogy az őrület áttört a védelmünkön, méghozzá az analóg realitásban, a hús-vér, való világban. Esküvőkön, söntéspultok mellett, a földalattin, osztálytalálkozókon, a pékségben, a távoli rokonokkal tartott családi összejöveteleken egyre gyakrabban jött szembe velünk az őrület a maga meredek és zavaros elméleteivel, nevetséges állításaival és bizarr meggyőződéseivel. Ott volt például a nagynéni, aki meg volt győződve róla, hogy az amerikai kormány megbízásából mérgeznek bennünket a chemtrailekkel. Ott volt a harcias balszélső a futballcsapatból, aki abszolút biztos volt benne, hogy szeptember 11. „belső munka” volt, és ott volt a már nyugdíjas némettanárunk, aki a menekülthelyzetet a keresztény Európa megsemmisítésére kovácsolt titkos tervnek tartotta. Hirtelen egyre-másra törtek be az összeesküvés-elméletek a magánszféránkba, ahonnan sajnos már nem lehetett egy kattintással eltüntetni őket. Vitákba keveredtünk, alternatív tényekkel konfrontálódtunk, végül pedig még szeretett internetünkbe is befurakodott a szenny. Egyre-másra érkeztek a legátverősebb ajánlatokhoz vezető, tényeket nyomokban tartalmazó linkek, amelyek azonban első olvasásra akár komolyan vehető híreknek is tűnhettek.

Amit tudni kell rólunk: mindketten igazi überkockák vagyunk. Christian Schiffer az a jellegzetes figura, aki néhány ital után minden buliban „őrült professzor” üzemmódba kapcsol és órákon át mesél az 1994/95-ös Bundesliga-szezonról, Schumpeter „teremtő rombolás” elméletéről, vagy a MadTV nevű számítógépes játékról. Christian Alt a maga részéről az Excel-táblázatok virtuóza, aki szinte minden létező témába képes beleásni magát, legyen szó akár a balkonon nevelt paradicsomról vagy a részecskegyorsítókról. Együtt küzdöttük át magunkat a virtuális valóság 24 órás maratonján, átvágtunk a német számítógépesjáték-ágazat bozótján, és mesterséges intelligenciákat hajszoltunk az őrület határára. Aztán néhány évvel ezelőtt eljött a fordulópont: a Gamescom Mad-Max-partiján álltunk, lakkba, láncokba és bőrbe öltözött, megvásárolt színészek rajzottak körülöttünk – minket azonban nem ők érdekeltek. Valahogyan szóba kerültek az egyre gyakrabban felbukkanó összeesküvés-elméletek és hirdetőik, s mire észrevettük, már órák óta csak erről beszélgettünk. Először a legviccesebb dolgokat mutogattuk egymásnak az okostelefonjainkon. Utána a kevésbe vicceseket. Aztán pedig a szélsőjobboldaliakat. A jó hangulatnak ezzel vége is lett. Mi a fene van az emberekkel?

Ez az egész először irritált bennünket, azután idegesített, végül dühbe gurultunk. Hát nem látják az emberek, mekkora ökörségeket terjesztenek? Ki az ördög hiszi el például, hogy Obama gyíkember? Miféle emberek lehetnek, akik meggyőződéssel vallják, hogy a Föld lapos?

Olyan volt az élmény, mint amikor az ember egy unalmas munkahelyi ünnepségről kimegy elszívni egy cigarettát – és amikor visszajön, azt látja, hogy mindenki megbolondult: Elke a könyvelésről az asztalon táncol, Manfred a controllingról pedig a náci idézetekkel díszített söralátét-gyűjteményét mutogatja.

Ezért írjuk most meg ezt a könyvet. És mivel mindkettőnknek Christian a keresztneve, a könyv hátralévő részére össze is olvadunk egyetlen „mi”-vé. Valószínűleg jó is így, mert a világ hülyeségmentesítése túl nagy munka lenne egyetlen embernek.

Akkoriban ébredtünk rá, hogy nemcsak a nagynéninek, a balszélsőnek és a nyugdíjas némettanárnak nem tesz jót, ha chemtrailben, belső munkában és nagy népességcserékben hisz, hanem az egész társadalomnak kárára válik ez a szép új őrület. Az összeesküvés-elméletek ma már nem a popkultúra részei, mint a kilencvenes években, amikor még minden kedden pizsamában bámultuk borzongva az X akták-at a tévében, olyan riadtan, hogy néha még a chipses zacskó is kicsúszott remegő kamaszkezünkből. Az összeesküvés-elméleteket ma már el is hiszik, még azokat is, amelyek még az X akták forgatókönyvíróinak sem jutottak volna soha az eszükbe.

Világossá vált: fontos, hogy különbséget tudjunk tenni a hitelt érdemlő és a nem hitelt érdemlő között. Fontos tudni, mi az, ami őrültség, és mi az, ami nem. Fontos tudni, mi az, amit egy unatkozó egykori futballprofi – aki esetleg a kelleténél többet fejelt a labdába fénykorában – gondolt ki (gyíkemberek) és mi az, amit komoly, hiteles források erősítenek meg (NSA)?

Összeesküvés-irtószerek óriási arzenáljával indultunk harcba az őrület ellen. Kutatásokkal, olvasmányokkal, szakértőkkel készített interjúkkal, önmagunkon végzett kísérletekkel. Útra keltünk az igazság zászlaja alatt. Utunk néha fárasztó volt, furcsaságokkal teli, félelmet keltő, egyszerre vidám és szomorú is – a végén pedig kishíján a józan eszünkbe került.

Könyvünk a hallgatag többségnek szól. A többségnek, amelynek már nincs kedve bizonyítatlan tényeken vitatkozni. Már a térdünkig ér a trutymó, ide már gumicsizma kell. Felhúzzuk hát, és útra kelünk az összeesküvés-elméletek abszurd birodalmába. Összeesküvés-hívőkkel találkozunk, megpróbálunk belelátni az őket mozgató mechanizmusokba. Célunk, hogy biztonsággal gázoljunk át az alternatív tények mocsarán.

2.
BECSOMAGOLUNK

Ha kezdettől tudtuk volna, milyen nehéz lesz az utazás az összeesküvés-elméletek földjére, valószínűleg el sem indulunk. Amit mi akartunk, az egy könnyed összeesküvés-elméleti kiruccanás volt az Easyjet fedélzetén, 29 eurós jeggyel, csak kézipoggyászszal, mint amikor leröppenünk az Adriára, strandolunk egy kicsit, bekukkantunk menő klubokba, jó csevapcsicsit eszünk Krk szigetén. Ami összeesküvés-elméletekre alkalmazva annyit tesz, hogy a Wikipédiáról beszerezzük összeesküvés-elméleti tudásunkat, amelynek birtokában azután egyetlen jólirányzott csapással romba döntjük az őrült elméletek kártyavárát. A Youtube-on és a Facebookon terjedő összeesküvés-elméletek alá egyszerűen odaírjuk a tényeket, s ettől mindjárt észhez is tér majd mindenki.

Amit pedig igazi nagyágyúnak szántunk a küzdelemben, arra most, utólag, a debil jelző is megszépítőnek tűnik: rámutatandó, milyen őrültségek ezek az elméletek, mi is felépítjük a saját összeesküvés-elméletünket. Amivel aztán vége is a kiruccanásnak, győztünk, s fáradtan, mégis boldogan csoszogunk ki a repülőtérre, hogy felszálljunk a hazavivő járata. Otthon majd eldicsekszünk az élményeinkkel, és megmutatjuk az Instagramon, milyen vagány, kozmopolita fickók is vagyunk.

Amit ehelyett kaptunk: egy utazást Mordor legmélyére.

Saját kis összeesküvés-elméletünk

Utazásunk előkészületei 2016 őszén kezdődtek, miközben mindenki más a sörkertekben lazulva élvezte az év utolsó meleg napsugarait. Mi azonban otthon, egy dísztelen IKEA-asztal mellett ültünk egy öt euróba kerülő Billo füstjelző fölött. A tervünk grandiózus volt: megalkotni egy saját összeesküvés-elméletet, hogy megmutassuk a világnak, mi minden kellék szükséges ahhoz, hogy egy összeesküvés-elmélet működjön. Akkoriban természetesen még fogalmunk sem volt róla, milyen végtelenül ostoba ötlet is volt ez. Mert akkoriban a birodalmi polgárokat még nem tartottuk többnek egyszerű zakkantaknál, akiket csak a magántévék mutogatnak. A #pizzagate-ről ugyan hallottunk már, de meg voltunk győződve róla, hogy még néhány hét, és Hillary fölényes győzelmet arat a realitytévé-sztár ellen. Még nem volt meg a kétes Facebook-csoportunk, és még nem mentünk el Hollandiába, hogy beavatást nyerjünk a gyíkember-összeesküvés titkaiba. Sejtelmünk sem volt róla, mit jelent a manicheizmus szó. Amit akkor tudtunk, az gyakorlatilag a Wikipédiáról összeszedett örökzöldek gyűjteménye volt: Bielefeld nem létezik, a holdraszállás csalás volt, a Föld lapos korong, igen, igen, köszönjük, igazán nagyon érdekes, de ilyet mi is tudunk.

Miközben tehát izgatottan ültünk a füstjelző fölött, nagy vonalakban felvázoltuk a haditervet. Készítünk egy nagyon autentikusnak tűnő összeesküvés-videót, feltesszük a Facebookra és a Youtube-ra, onnan majd megosztja valaki, aztán még valaki, aztán még többen. Tudósít róla néhány összeesküvésekkel foglalkozó blog, aztán az egész felkerül a Redditre, onnantól a VICE is tudósít róla, aztán a Bento, majd a Buzzfeed, végül bekerül a minőségi médiába. Ez természetesen bosszantani fogja az összeesküvés-témájú blogokat, a bloggerek szidni kezdik a minőségi médiát, amire a minőségi média szidni kezdi a bloggereket, a vitáról hírt ad a VICE, a Bento és a Buzzfeed, s az egész ügy szép lassan igazi médiakáosszá érik. Akkor pedig színre lépünk mi, hófehér egyszarvúink hátán, s kihirdetjük a meglepett nyilvánosságnak, hogy szépen átvertük őket, és az egész egy nagy tréfa volt. Még a rutinos médiaprofik is hónapokig ünnepelnek majd minket!

Néhány éve már, hogy egy sápadt, szemüveges rendszergazda felvilágosította a világot: a digitális univerzum totális ellenőrzése nem összeesküvés-elmélet. Természetesen léteznek ilyen, később igaznak bizonyuló összeesküvés-elméletek is: az MK Ultra (a CIA titkos kutatási programja az emberi tudat ellenőrzésére); a Watergate-ügy; „Gladio” fedőnév alatt gerillacsapatok kiképzése Európa közepén, s még sorolhatnánk. Az alkoholtilalom ideje alatt az FBI mérgezett alkoholt hozott forgalomba, hogy ártson az illegális főzdéknek – először ezt is összeesküvés-elméletnek tartották, csakhogy nem az, és mintegy 400 ember halt meg a következtében.

Erre kellett gondolnunk, amikor azt fontolgattuk, milyen hozzávalók szükségesek ahhoz, hogy saját gyártású összeesküvés-elméletünk a lehető legjobban célhoz érjen. Az alap, hogy kell hozzá egy valós mag. Az elmélet nem lehet teljesen valóságtól elrugaszkodott, tehát nem lehet olyasmi, hogy a Hold a valóságban egy gigantikus hologram, vagy hogy a denveri repülőtér alatt a világelit bunkerje húzódik meg (egyébként is létezik már mindkettő). Mi ennél sokkal hétköznapibbat szerettünk volna. Egyfajta konspiratív házikosztot a mindennapok alufóliasisakos kisemberének. Olyan elméletet, amelyre felhúzzák ugyan a szemöldöküket beszélgetőtársaink a kocsmában, annyira azonban nem vad, hogy azonnal ki is penderítsenek érte az ajtón.

A következő lépés a saját DEFCON-rendszerünk kialakítása volt. A rövidítést az amerikai hadseregtől kölcsönöztük (DEFense readiness CONdition, azaz védelmi készenléti szint), a mi DEFCON-unk azonban a Defence-Conspiracy-System, azaz összeesküvés-védelmi szintet jelent. Működésére nézve hasonló az amerikai rendszerhez, öt kategóriával, amelyekbe az összeesküvés-elméleteket besorolhatjuk.

DEFCON 5:

A DEFCON 5-ös fokozatba azok az összeesküvés-elméletek tartoznak, amelyeknél vannak arra utaló jelek, hogy valójában nem is összeesküvés-elméletek: A merénylet az Oktoberfesten, a Barschel-öngyilkosság, II. Lajos bajor király „öngyilkossága” (amiben biztosan benne volt a keze a porosz titkosszolgálatnak!), és talán ide tartozik Marilyn Monroe halála is, bár ebben nem vagyunk egységesek.

DEFCON 4:

A DEFCON 4-be a népszerű, mainstream összeesküvés-elméletek tartoznak: Kennedy elnök meggyilkolása, 9/11, vagy, bár ebben nem vagyunk egységesek, Marilyn Monroe halála.

DEFCON 3:

Ebbe a kategóriába tartozik minden, ami már meglehetősen hibbant ugyan, de még az a szint, amit hóbortos nagybácsink vagy dús pofaszakállú, különc matektanárunk még elhihet: chemtrail, oltás-hazugság, és gyakorlatilag minden, ami Soros Györggyel kapcsolatos.

DEFCON 2:

A DEFCON 2 esetében már meglehetősen kritikus a helyzet, itt már nagyon meg kell őriznie az embernek a hidegvérét, és gyorsan ki kell nyitnia ostobaság-elhárító védőpajzsait. Itt ugyanis már nagyon eszement, bizarr, a valóságtól teljesen elrugaszkodott dolgokról van szó: reptiloidokról, lapos Földről, üreges Földről, lapos-üreges Földről.

DEFCON 1:

A DEFCON 1-es fokozatnál már visít a vészjelző: ide tartozik a Német Szövetségi Köztársaság Kft., a népességcsere, az Új Világrend és általánosságban minden náci szörnyedelem.

Gyorsan megegyeztünk abban, hogy összeesküvés-elméletünk DEFCON 2-es, esetleg DEFCON 3-as szintű legyen, s végül a következőt találtuk ki:

Egy ideje egyre több szövetségi tartományban teszik kötelezővé a füstjelzőket. Új építésű lakásokat, de gyakran a régebbi építésűeket is kötelező „füstjelzővel” felszerelni. Az előírást azzal indokolják, hogy állítólag évente 500 ember veszíti életét tűzeset következtében. A valóságban azonban természetesen arról van szó, hogy a teljes lakosságot meg akarják figyelni. Mindegyik tartomány külön-külön hozta meg a maga szabályait, a „füstjelző-kötelezettség” tehát nem egy csapásra kerül bevezetésre az egész országban, hanem álnok módon, alattomosan, lopakodva, nehogy felkeltsék a lakosság gyanakvását. A Németország Kft-nek ez a jól kitalált stratégiája egyre terjed – most azonban eljött az ébredés ideje! Most jövünk mi! Pontosabban: most jön egy rossz minőségű, kezdetleges videóanyag, amelyben valaki reszkető ujjakkal matat egy füstjelzőn, hogy körülményesen kiszerelje belőle a megfigyelésre szolgáló érzékelőt. Videónk félig már készen is van, és döntő része lesz abban, hogy saját gyártmányú összeesküvés-elméletünk nemsokára szárnyalni kezd – olyan egyértelmű, mint a chemtrailmentes tavaszi ég a kőkorban.

Az egyik ok, amiért akkoriban még ilyen naivak voltunk, a saját történetünk: Mindketten a kilencvenes években nőttünk fel, és legyünk őszinték, akkoriban nem létezett menőbb dolog az összeesküvés-elméleteknél – egy kicsit máig visszasírjuk azt a naiv, századvégi mentalitást.

Miért a 90-es évek a felelősek ezért a könyvért?

Sokat nevetünk az örök nosztalgiázókon, akik azt akarják, minden legyen újra ugyanolyan, mint régen volt. Egy olyan időbe kívánkoznak vissza, amikor Németország még két országból állt. Amikor még német márkával fizettünk és esténként jó kis hazai kevertet gurítottunk le szójatejes vanília-latte helyett. Amikor a cigánypecsenyét még szabad volt cigánypecsenyének nevezni, a kocsmákat pedig a hideg füst, az állott sör, és a vizelet szagának felhője lengte be, mindjárt a belépés pillanatában megcsapva az ember orrát.

Ha azonban teljesen őszinték akarunk lenni, mi magunk is gyakran nosztalgiázunk. Különösen akkor, ha a kilencvenes évekre gondolunk. Mert azok az évek a popkultúra ártatlan összeesküvés-elméleteinek aranykorát jelentették.

E könyv megírása során újra és újra azon kaptuk magunkat, hogy visszamenekülünk az összeesküvéseknek ebbe a varázslatos korába. Mert az összeesküvés-elméletek akkoriban még leginkább a szórakozást szolgálták. Nem voltak chemtrailek, nem volt laposföld, s még a zsidó világ-összeesküvés is tíz kellemes évre szünetet tartott az összeesküvésben. Helyettük képcsöves televíziókon Scullyt és Muldert néztük, ahogyan egy gigantikus összeesküvés nyomában jártak az X akták-ban. Tudtuk: „az igazság odaát van”. Nagyon odaát. Földönkívüliekről volt szó, orvosi kísérletekről és sok-sok ostobaságról. Lázas figyelemmel néztük, ahogyan a második évadban egy kamaszlány megpróbált elmenekülni a tanára brutális sátánista szertartásai elől, a harmadik évadban egy gyilkos telepátia útján kergette öngyilkosságba az áldozatait, vagy az első évadban a Eugene Tooms nevű szörnyeteg szűk aknákon préselte át magát, hogy felfalja mit sem sejtő irodai dolgozók máját. Kezdettől fogva néztük a sorozatot, egyik kezünkben a chipses zacskót tartva, a másikkal az állandóan leeső állunkat támasztva. A ProSieben tévécsatorna, amely akkoriban a sorozatot sugározta, egész programját az X akták köré építette fel. A hétfőből „Mystery-hétfő” lett, az X akták után az Outer Limits következett, amelyben szintén földönkívüliekről, titkos kormányzati programokról és sok más hasonló badarságról folyt a szó.

A mai napig makacsul tartja magát a pletyka, hogy a ProSieben egymaga felelős a „Mystery” kategória megszületéséért. Az X akták akkoriban a Mystery-történetek példátlan hullámát indították el. Hirtelen mindenhol földönkívülieknek vagy őrült tudósoknak kellett felbukkanniuk. A SAT.1 csatorna 25 részes (!) tévésorozatot készített Erich von Dänikennel, és pontosan úgy, ahogyan az X akták-at, ezt is lebilincselve néztük. Amit von Däniken akkoriban állított, számunkra nem őrült badarság, hanem izgalmas titkos tudás volt. Olyan időket éltünk, amikor két történelemtanárunk volt: egy az iskolában, aki az Aranybulláról, az augsburgi vallásbékéről vagy a római köztársaság bukásáról mesélt unalmas dolgokat (ha nem is feltétlenül ebben a sorrendben), és volt Erich von Däniken, aki pre-asztronautákról mesélt, földönkívüliekről, akik meglátogatták a Földet és emberszabású majmokkal párosodtak, s hogy így alakultak ki az első emberek, nem ám az evolúció folyamán. A milliókból, amelyeket von Däniken azokban az években keresett, később egy Mystery-szabadidőparkot épített – amelyet három év után sajnos be kellett zárnia. Erich von Däniken akkoriban hős volt a szemünkben. Pontosan olyan hős, mint Mulder és Scully. Mindent elhittünk. Mindent. Az összes csatorna ugyanazt üzente: több dolog van a világon, mint amit nekünk elmondanak. Lehetett bármilyen bolond egy elmélet, mi azt mondtuk (hozzátennénk azért, hogy akkoriban még nagyon, de nagyon fiatalok voltunk): Ki tudja, talán tényleg van benne valami… A berlini fal leomlására sem számított senki, aztán néhány ember hétfőnként sétára indul, valakinek megbotlik a nyelve egy sajtókonferencián, és hopp, karácsonykor már ott ül a fa alatt egy furcsa rokon…

A Német Szövetségi Köztársaság nem létezik. Angela Merkel Hitler lánya. A világot egymással küzdő titkos szövetségek irányítják. A Föld lapos, a mélyén pedig gyíkemberek ülnek, akik mérgező chemtrailekkel akarják rabszolgasorba taszítani az emberiséget – már ha sikerül megelőzniük az illuminátusokat…

Két német újságíró elindul, hogy felfedezze az összeesküvés-elméletek világát. A kezdetben könnyednek és szórakoztatónak gondolt kirándulásból azonban „egy paranoiából, féligazságokból, lappangó haragból és irracionalitásból felépülő félvilágban” tett, hátborzongató utazás lesz. Christian Alt és Christian Schiffer könyve végigvezet az összeesküvés-elméletek kialakulásának történetén, bemutatja az emberi pszichére leselkedő csapdákat, összeesküvés-elméletek terjesztőivel és áldozataival ismertet meg, elemzi a média szerepét, tanácsokat ad összeesküvés-elméletek csapdájába esettek hozzátartozóinak, s megkísérli felvázolni a „nyúlüregből” kivezető utat is.