Fordította

Szepes András

Copyright © 2022 by Roshini Rajapaksa, M.D.

Published by arrangement with William Morrow, an imprint of HarperCollins Publishers

A fordítás az alábbi kiadás alapján készült:

Roshini Raj, M.D.: Gut Renovation: Unlock the Age-Defying Power of the Microbiome to Remodel Your Health from the Inside Out, William Morrow, New York, 2022

Hungarian translation © Szepes András, 2025

Borítóterv: Karcagi Klára

A borítón felhasznált képek forrása: Shutterstock/VasilkovS/
goodprintsshop/Prokopenko Oleg/Alex Darts/Howbing/MamasOmar

TARTALOM

Bevezetés

1. Ismerkedjünk meg fővállalkozónkkal, a mikrobiomunkkal

2. Építészünk: Az agyunk

3. A konyha: Miként szolgálhatja étkezésünk testünk és elménk megfiatalítását

4. A fürdőszoba: Felszámoljuk a gondokat

5. A budoár: A szépség nem csupán külsőség

6. Otthoni edzőterem: Eddzünk, hogy visszaforgathassuk az idő kerekét

7. A zen sarok

8. A hálószoba: Alvással a jobb egészségért

9. A gyermekszoba: Egészséges belek, egészséges gyermekek

10. A mosókonyha: Otthonunk méregtelenítése

11. A nappali: A belek megújításának programja

A belek megújítását támogató heti edzésterv

A belek megújítását támogató receptek

Köszönetnyilvánítás

Jegyzetek

Név- és tárgymutató

Édesapámnak – minden egyes lépésemnél ott vagy velem.

És Édesanyámnak,
valamint Kirennek, Dilannek és Manish-nek.
A Ti szeretetetek adott nekem energiát ahhoz,
hogy végül megírjam ezt a könyvet.

BEVEZETÉS

Állandóan felteszik nekem a kérdést, miért döntöttem úgy, hogy gasztroenterológus leszek. Bármennyire furcsán hangzik, szeretek bepillantani a pácienseim testébe, feltárni a problémákat, és azon nyomban megoldást találni rájuk. Mindennek akkor van különös jelentősége, amikor egy komoly esettel, például elrákosodott bélpolippal vagy vérző gyomorfekéllyel szembesülök. Azonban még a nem életveszélyes helyzetekben is roppant izgalmasnak találom, hogy felfedezzem az emberi test belső működését, és láthassam, miként funkcionál szervezetünk lenyűgöző gépezete.

Egyaránt kezelek férfiakat és nőket, mivel azonban számos hölgy kimondottan gasztroenterológus doktornőt keres, pácienseim többsége az ő körükből kerül ki. Nőként átéltem már a serdülőkort, a várandósságot és a szülést, hamarosan rám köszönt a változókor, így személyesen is azonosulni tudok a betegeim által tapasztalt tünetekkel. Én is ettem már kétes eredetű falatokat, majd rohangáltam utána egész este a mellékhelyiségbe. A legtöbb nőhöz hasonlóan tudom, milyen a puffadás, az émelygés, illetve a hányinger, a székrekedés, a görcs. Két gyermekem megszülésének köszönhetően azt is átérzem, milyen az, amikor a betegnek fájdalmas aranyerei vannak.

A NYU Langone Medical Center gasztroenterológusaként és belgyógyászaként szó szerint tetőtől talpig megvizsgálom a pácienseket. Többek között az endoszkópos vizsgálatokból és a végbéltükrözésekből is látom, hogyan öregszik a szervezetük minden szempontból. Nem ritka, hogy ötvenéves pácienseknél tapasztalok a hetvenévesek körében jellemző eseteket, vagy éppen fordítva. Gyakran kétszer is ellenőriznem kell a beteg korát, hogy összhangba hozhassam a kórlapján látható adatot az előttem álló személlyel. Mindig is kíváncsian kutatom az öregedési folyamatot esetlegesen gyorsító vagy éppen lassító okokat és viselkedési mintákat. Segíteni akarok azoknak, akik túl gyorsan öregszenek, és tanulnék azoktól, akik a kor előrehaladtával is megőrzik fiatalos lendületüket és jó egészségüket. Őszintén szólva van még egy másik indítékom is. Egy, az ötvenedik születésnapját nemrég megünneplő nőként igencsak foglalkoztat, hogy összegyűjtsem a „jó öregedés” külső és belső titkait.

Minden egyes nap tanúja vagyok azoknak a küzdelmeknek, amelyekkel az embereknek a szegényes étrendjük és az életmódjukkal kapcsolatos választásaik miatt kell szembesülniük. Sokan azt gondolják, hogy öregedésük módjára és életük hosszára semmilyen ráhatásuk nincs, ez azonban egyszerűen nem igaz. A genetikai tényezők mindössze 25-30 százalékban felelősek várható élettartamunkért, amely tény egyben azt is jelenti, hogy jóval nagyobb mértékű ellenőrzést gyakorolhatunk afelett, hogy „jól” vagy „rosszul” öregszünk, mint el tudnánk képzelni. Kissé félelmetesnek tűnhet, azonban egyszersmind jó hír. A helyzet kulcsa a belek egészségének karbantartása.

A belek egészsége olyan aspektusból is fontos lehet, amelyre az olvasó talán nem is számít. A belek megújítása oldalain javasolt változások javulást eredményezhetnek az emésztés egészsége, a krónikus egészségügyi problémák, a rákmegelőzés, illetve a jövőbeni mentális kilátások szempontjából. Egy kiegyensúlyozott mikrobiom az immunitás növelésének alapjául is szolgálhat, és védelmet nyújthat a korral járó krónikus betegségekkel szemben, amelyek idő előtti öregedéshez, betegségben töltött évekhez és csökkent élettartamhoz vezetnek. Másképp fogalmazva: az emésztés egészségével kapcsolatos helyes megközelítés révén a folyamatokat lelassítva öregedhetünk.

Mindig is boldoggá tett, hogy gasztroenterológus lehetek, munkám legjobban kedvelt része azonban az utóbbi néhány év során került előtérbe. A számukat tekintve robbanásszerű növekedést mutató kutatások hívták fel figyelmünket a bélmikrobiom döbbenetes erejére, többek között magára a baktériumokból, vírusokból, élesztőgombákból álló és a beleinkben élő, hemzsegő közösségre, illetve annak az egész testre gyakorolt hatására.

Miként is működik mikrobiomunk a szervezetünkben? Hogyan lassíthatja mikrobiomunk megváltoztatása az öregedés folyamatát? Milyen szerepet tölt be immunitásunkban? És ami még ennél is fontosabb, mi módon optimalizálhatjuk mikrobiomunk működését, hogy a legegészségesebb, legfiatalosabb önmagunkat támogathassa? Jelen kötet ezen a ponton kapcsolódik a témához, hogy az olvasó megismerhesse a tudomány lenyűgöző eredményeit, alkalmazhassa a mindennapokban, és maradéktalanul kihasználhassa mindezt a „jó öregedés”, a nagyszerű megjelenés és a jobb élet érdekében.

A belek megújítása című könyvben bemutatom a mikrobiomunk javítása, valamint emésztésünk, immunitásunk, hangulatunk és vitalitásunk fokozása érdekében összeállított, sorsfordító hatású programomat. Ebben gyakorlati klinikai tapasztalataimat ötvözöm a legújabb mikrobiomkutatásokkal, hogy világos, könnyen érthető tanácsokkal szolgálhassak a biológiai óránk újraindításához szükséges változtatások megértéséhez és végrehajtásához. Mi lehet ennek a legfontosabb tényezője? Az, hogy helyiségről helyiségre haladva elvégezzük mikrobiomunk átalakítását.

Tudom, ez kissé meredeken hangzik, de olvassák csak végig. Gyakran mondom a pácienseimnek, hogy gondoljanak úgy a testükre, mintha az egy ház lenne. A biztonságos és kényelmes állapot fenntartásához elengedhetetlen az állandó karbantartás és az alapvető javítások elvégzése. Ahhoz viszont már teljes felújítás szükségeltetik, hogy ezt a házat valóban álmaink otthonává varázsoljuk. Nyilván kidobálnánk a régi, idejétmúlt tárgyakat, felújítanánk néhány helyiséget, míg másokat kibővítenénk és újradíszítenénk. A folyamat ugyan némi felfordulással járna, valamint idő- és energiaráfordítást igényelne, azonban megérné a felhajtást, ha a végén kiderülne, hogy sikerült a házat egy hosszú távon is használható lakóhellyé alakítani.

A gasztroenterológusként töltött évem során tanultakat A belek megújítása fejezeteiben gyűjtöttem össze és sűrítettem olyan stratégiákká, amelyeket azért fejlesztettem ki, hogy pácienseim a lehető legjobban nézzenek ki, és úgy is érezzék magukat. Jómagam személyesen is gyakorlom ezeket a praktikákat, és érzékelem előnyös hatásaikat. A megfelelő eszköztár birtokában mindannyian nagyszerűen érezhetjük magunkat, várakozással tekinthetünk egy dinamikus jövőbe, és szó szerint jobb állapotban lehetünk a kor előrehaladtával. Sosem késő javítani a dolgok menetén, és újraindítani a biológiai öregedési folyamatot. Persze minél hamarabb tesszük meg, annál jobban járunk. Ezért is irányítja az olvasót a legjobb, legragyogóbb jövő felé most az, ha valóban megkezdi a belei megújítását.

A belek megújítása lapjain közreadott terv segít abban, hogy bárki gondoskodhasson belső ökoszisztémájáról, megóvja sejtjeit a károsodástól, és nagy lendülettel láthasson neki a sejtszintű javítás folyamatának. Elmagyarázom majd azt a sarkalatos szerepet, amelyet a mikrobiom tölt be egészségünk összes aspektusának tekintetében, valamint azt is részletezem, hogy modern étrendünk és életmódunk miként sodorja veszélybe beleink egyensúlyát.

Belgyógyászként feltétlenül el kell mondanom, hogy miközben a könyvben olvasható stratégiák többségének alkalmazása mindenki számára előnyösnek ígérkezik, az a legjobb megoldás, ha ki-ki a saját orvosával konzultál, mielőtt komolyabb változtatást eszközölne étrendjében, az általa végzett gyakorlatok rutinjában vagy az életmódjában.

Sok szempontból nem is lehetne kedvezőbb az időzítése ennek a megújításnak. A Covid–19-világjárvány egyik legfőbb következménye, hogy mindannyiunknak új nézőpontból kell tekintenünk egészségünkre és halandó voltunkra. A történtek tudatosabbá tettek bennünket étrendünk, gyakorlataink rutinja és a stresszkezelési taktikáinkban végrehajtandó változtatások tekintetében. Minden korábbinál sürgetőbb és parancsolóbb, hogy prioritássá tegyük egészségünket. Itt az idő, hogy felépítsük a betegségekkel és az öregedéssel szembeni rugalmasságunkat és ellenálló képességünket. Kezdenünk kell valamit a „Covid-típusú” elhízással, az ugrásszerűen növekvő mentális problémákkal, a hosszú távon is ható poszt-Covid-szindrómával és a karanténkörülmények között töltött idő által okozott többi egészségkárosító következménnyel, tehát az összes olyan kérdéssel, amellyel az orvosok – köztük magam is – manapság a rendelőkben szembesülnek. Elérkezett hát a tökéletes alkalom, hogy átgondoljunk sok mindent, ismét megerősödjünk, és újraindítsuk az öregedést szabályozó óránkat.

Mindazonáltal senki sem marad magára ezen az úton. Itt vagyok, hogy helyiségről helyiségre haladva kalauzoljam végig az érdeklődőket a belek és az egészség újraformálásának folyamata során. Az olvasó már azáltal egy fényesebb jövő felé vezető ösvényen találja magát, ha megváltoztatja öregedésének sejtszintű és mikrobiológiai aspektusát is magában foglaló módját. A belek megújítása egészségesebbé és fiatalosabbá teszi a folyamat alanyát, és hosszabb, boldogabb életet hozhat számára. Tudom, hogy ez egy valóban nagyratörő és sok munkát igénylő elképzelés, azonban biztos vagyok benne, hogy végre tudjuk hajtani.

ELSŐ FEJEZET ISMERKEDJÜNK MEG FŐVÁLLALKOZÓNKKAL, A MIKROBIOMUNKKAL

Mielőtt belemerülnénk a belek megújításának helyiségről helyiségre történő kivitelezésébe, szeretném mindenkivel megismertetni a munkálatok fővállalkozóját, a nagyfőnököt, aki kezdeményező és egyben döntő szerepet játszik ebben a nagyjavításban, ő pedig nem más, mint a mikrobiom. A mikrobiom a testünkben és a testünkön élő sok trillió mikroba (baktériumok, vírusok, gombák) átfogó elnevezése. Nem látjuk őket, de testünk minden egyes pontján ott vannak, a bőrünktől kezdve a nemi szerveken át a vastagbélig. Még a fülünk és a szemünk is rendelkezik saját mikrobiommal.

Ahogyan a fővállalkozó irányítja az otthon felújításának minden mozzanatát, úgy befolyásolja egészségünk szinte minden aspektusát a mikrobiom. A fővállalkozó tevékenységéhez hasonlóan a munka dandárja ez esetben is a kulisszák mögött zajlik. A mikrobiomban lévő összes mikroorganizmus testünk szerves részét képezi. És meglehetősen sok van belőlük. Emberi génjeink száma nagyjából 20 ezer és 25 ezer közé tehető, míg mikrobiomunk 8 millió génnel rendelkezik. Csupán magukban a belekben közelítőleg 2 kg súlyú biomasszát jelent a mikrobiom elemeinek összessége. Összevethetjük mindezt az agy tömegével, amely csupán 1,4 kg. Amióta csak emberi lények léteznek, azóta élnek rajtuk és bennük a baktériumok is. Nem csupán személyek vagyunk, hanem egyenesen szuperorganizmusok. Minden egyes ember mikrobáinak készlete eltér a többiekétől, és ez még az ikrek esetében is igaz. A mikrobiom tehát éppoly egyedi, akárcsak az ujjlenyomat.

Honnan tudjuk mindezt? 2007-ben az amerikai Nemzeti Egészségügyi Intézet elindított egy Humán Mikrobiom Projekt elnevezésű kutatási kezdeményezést, amely az emberi bélmikrobiom összetételének azonosítását és jellegzetességeinek feltárását célozta. A tonnányi székletet átvizsgáló bátor kutatóknak hála, a projektből származó felfedezések nem csupán annak a sokkal jobb megértését tették lehetővé, hogy mi is fortyog a beleinkben, hanem lendületet adtak azon döntő jelentőségű vizsgálatoknak is, amelyek ezeknek a parányi élőlényeknek a szervezetünkben kifejtett működését vették górcső alá.

Mit is művelnek ezek a baktériumok?

Nagyon is sok mindent. Alapvetően életben és egészséges állapotban tartanak bennünket. A beleinkben (a vékonybélben, illetve a vastagbélben) az egész testünkre kiható, fontos funkciókat töltenek be. Bélbaktériumaink segítik a táplálék emésztését, kivonják a túlélésünkhöz szükséges tápanyagokat, és előállítanak bizonyos, a szervezet számára nélkülözhetetlen vitaminokat. Igazán hasznos vendégek. Segítik az immunműködést, gyulladásgátló vegyületeket, a hangulatot és az észlelést befolyásoló neurokemikáliákat állítanak elő, valamint millió egyéb módon támogatják egészségünket.

Több mint kétezer évvel ezelőtt Hippokratész azt mondta: „Minden betegség a belekben kezdődik”, a modern tudomány pedig igazolni látszik őt. A kutatások alátámasztják, hogy a szervezet jótékony hatású baktériumai mindenre hatással lehetnek a testsúlytól kezdve egészen az elhízáshoz köthető betegségek (például a 2-es típusú cukorbetegség) kialakulásán át a krónikus gyulladásos rendellenességek (mint a gyulladásos bélbetegség), a szívbetegség, a mentális egészségügyi problémák (köztük a depresszió és a szorongás), valamint a korral összefüggő muszkuloszkeletális kórképek (például a csontritkulás és a szarkopénia) kockázatáig.

Az is egyértelművé vált, hogy a kapcsolat mindkét irányban fennáll. Nemcsak bélmikrobiomunk gyakorol hatást testünk többi részére és jóllétünkre, hanem életmódunk, valamint általános egészségi állapotunk is befolyásolja a mikrobiomunkat.

MIÉRT LÉNYEGES A SOKFÉLESÉG?

Gyakran társítjuk a baktérium fogalmát a fertőzéssel és a betegséggel, jómagam is, mivel a rendelőmben sok időt és figyelmet fordítunk arra, hogy kezet mossunk, megtisztítsuk a felületeket, valamint sterilizáljuk a berendezéseket, hogy megszabadulhassunk a baktériumoktól. Ez a fajta tevékenység teljes mértékben indokolható, amikor általa kártékony baktériumokkal végezhetünk.

A belek esetében azonban nem ez a helyzet. A humán mikrobiomban található baktériumok széles spektruma túlnyomórészt hasznos, tehát nem kártékony típusú baktériumokból áll (máskülönben igencsak gondban lennénk). Mikrobiomunk összetétele természetes módon változik, mivel a fajok száma és az egyes baktériumok mennyisége is hol csökken, hol növekszik. Az egészséges belek körülbelül 85 százalékban hasznos baktériumokat tartalmaznak, ami azt jelenti, hogy még így is tekintélyes számú kártékony faj ólálkodik arra az esélyre várva, hogy elszaporodhasson és felboríthassa az egyensúlyt. Egészséges belek esetén ilyenkor egy-két nap enyhe rosszullétet követően rendszerint minden különösebb feltűnés nélkül áll helyre az egyensúly.

Sosem tudunk teljes mértékben megszabadulni a rossz – vagy ahogyan én nevezem, a barátságtalan – baktériumoktól, a megfelelő gondoskodás és szokások révén azonban maximalizálni tudjuk a hasznos baktériumok hatékonyságát. Ily módon a „jó fiúk” kiszoríthatják a „rossz fiúkat”, így az utóbbiak nem képesek olyan mértékben elszaporodni, hogy kártékony hatást fejthessenek ki.

Néha ezek a makacs vendégek – a barátságtalan baktériumok –felülkerekednek és pusztításba kezdenek. Ez azért történhet meg, mivel tudtunkon kívül rossz baktériumokkal, például szalmonellával vagy E. colival (kólibaktériummal) fertőzött ételt fogyasztunk, és ételmérgezést szenvedünk. Esetleg összeszedünk valamilyen vírust, amelynek következményeit mi, orvosok, roppant tudományos módon, gyomorrontásnak nevezzük. Néhány napnyi hányást és/vagy hasmenést követően immunrendszerünk kisöpri a rossz fiúkat, így a hasznos baktériumok ismét birtokba vehetik a terepet, emésztésünk pedig visszatérhet a normális működéshez.

Legalábbis rendszerint ez szokott történni. Néha azonban a kártékony baktériumok tovább bírják a küzdelmet, és emésztésünknek hosszú időre van szüksége ahhoz, hogy visszaálljon eredeti, megszokott állapotába. Az is előfordulhat, hogy a kártékony baktériumok nem okoznak tényleges megbetegedést, azonban mégis kiszorítják a hasznos baktériumokat, és csökkentik azok számát. Mikrobiomunk hihetetlenül dinamikus és gyors változásokkal reagál étrendünkre, valamint a környezetre. A következetesen fenntartott rossz szokások eredményeképpen mikrobiomunk egyensúlya alaposan felbolydul a belekben. Mivel ilyenkor megbomlik a baktériumok egyensúlya és sokfélesége, ez az egészségre is kihat, mert ilyenkor a diszbiózis nevű problémával szembesülünk.

A DISZBIÓZIS FOGALMÁNAK MEGÉRTÉSE

A modern élet nem könnyíti meg bélmikrobiomunk helyzetét. Állandóan olyasmiket teszünk, amiket ezek a baktériumok nem kedvelnek. A listavezető az étrendünk. Közülünk számosan a találó elnevezésű, magyarul „szomorú” jelentésű SAD-et (Standard American Diet), azaz a „nyugati típusú étrendet” fogyasztják. Ez döntően a magas kalóriatartalmú; alacsony tápértékű, cukorban, sóban, rossz zsírokban, tartósítószerekben és ételadalékokban gazdag ultrafeldolgozott ételek csoportját jelenti. Az egészségtelen táplálékok ezen fajtája egy átlagos amerikai polgár étrendjének több mint a felét teszi ki. A helytelen étrend mellett az alkohol, az antibiotikumok és egyéb gyógyszerek fogyasztása által, illetve a környezeti mérgek, az alváshiány és a sok stressz következményeiből adódóan is támadásnak tesszük ki bélbaktériumainkat. Ezek az életmódunkkal kapcsolatos döntések az egyensúlyhiány olyan állapotába taszíthatják mikrobiomunkat, amelyet önmaga már nem képes korrigálni. Azt érezzük, hogy emésztőrendszerünk nem működik kifogástalanul, azonban a nem egyértelmű és változó tünetek miatt figyelmen kívül hagyjuk a jelenséget, vagy esetleg elnyomjuk néhány recept nélkül kapható pirulával.

A diszbiózis alapvetően akkor alakul ki, amikor jelentős mértékű csökkenés következik be a mikrobiom sokféleségében, és/vagy elszaporodnak a barátságtalan baktériumok. A tünetek minden egyes személynél különböző képet mutathatnak, és még ugyanazon ember esetében is napról napra, sőt akár óráról órára változhatnak. A leggyakoribb emésztőrendszeri tünetek közé tartozik a gyomorrontás/émelygés, székrekedés, hasmenés, bélgázosság és puffadás. Érezhetünk továbbá kimerültséget és olyan, az agyra gyakorolt hatásokat, mint például az agyi köd, az összpontosításra való képtelenség, a szorongás és a depresszió.

Természetesen nem mindenki tapasztalja meg az összes tünetet, és azok széles skálán mozognak attól függően, hogy mennyire súlyosak, illetve milyen gyakran jelennek meg. A diszbiózis azonban akár mindenfajta emésztőszervi tünet felbukkanása nélkül is sokféleképpen végezhet komoly pusztítást a szervezetünkben. A károsodás mindenfajta formában testet ölthet a bőr rendellenességeitől kezdve egészen a cukorbetegségig.

Ebben a könyvben áttekintjük, hogy milyen módon hat mikrobiomunk és beleink egészsége életünk minden aspektusára, és szót ejtünk majd a diszbiózis megelőzése, illetve gyógyítása érdekében alkalmazható stratégiákról. A mikrobiomunk egyensúlyának helyreállítása érdekében alkalmazható két fontos taktika az étrend javítása, valamint a probiotikumok, azaz a hasznos baktériumok fogyasztása. Mindazonáltal még számos egyéb – hamarosan ismertetésre kerülő – lehetőség kínálkozik a belek működésének optimalizálására.

A BÉLGÁT MŰKÖDÉSE

Mire az emésztési folyamat során a táplálék eléri a vékonybelet, addigra az gyakorlatilag már egy, a részlegesen megemésztett ételekből álló leveses anyaggá alakul, amely akaratlanul elfogyasztott mérgeket is tartalmazhat. Miközben azt szeretnénk, hogy az ételekből származó tápanyagok felszívódjanak a véráramba, azt már nem akarjuk, hogy bármi más is felszívódjon. Vékonybelünk nyálkahártyájának hámszövete egyrétegű képződmény, amelyet sűrűn, egymástól csupán minimális távolságra elhelyezkedő sejtek alkotnak. A sejtek közötti réseket szoros illeszkedéseknek nevezik. Ezek az illeszkedések éppen annyira nyílnak csak meg, hogy lehetővé tegyék a táplálék megemésztett részecskéinek, a víznek, illetve a mikrotápanyagoknak a véráramba jutását, miközben útját állják a nagyobb részecskéknek és a béltartalom maradékának. Ily módon vékonybelünk nyálkahártyája fontos gátat képez. A vékonybélben lévő mérgeket és idegen részecskéket megakadályozza abban, hogy beszivárogjanak a véráramba, ahol gyulladást idézhetnének elő. A bélben lévő hasznos baktériumok segítenek ennek a gátnak a fenntartásában, egyrészt a belek falára kiválasztott védő hatású nyálka termelése, másrészt a sejtek közötti illeszkedések szoros voltát biztosító vegyületek előállítása révén.

Mi történik azonban akkor, ha veszélybe kerül ez a gát? Amikor a vékonybél szoros illeszkedései túlságosan szélesre nyílnak, vagy hosszan maradnak nyitva, illetve a kényes bélfalon apró lyukak és rések keletkeznek, akkor áteresztővé válik a vékonybél, tehát áteresztő bélről beszélhetünk.

Amikor a bél bármilyen okból áteresztővé válik, akkor a táplálék nagyobb részecskéi, baktériumok és egyéb béltartalmak is a véráramba szivárognak. Immunrendszerünk észleli a kiszabadult béltartalmat, és úgy reagál rá, mintha az veszélyes betolakodó lenne, ami bizonyos értelemben igaz is. Az immunválasz gyulladást eredményez, az pedig számos, a diszbiózisra jellemző tünet megjelenéséhez vezet. Kialakulhat puffadás, bélgázosság, émelygés, görcs, ezúttal ráadásul még ételérzékenység és ízületi fájdalom is. Hosszú távon lehetséges, hogy az áteresztő belek által okozott krónikus gyulladás végül autoimmun betegségeket, például sokízületi gyulladást vagy egyéb krónikus betegségeket, többek között cukorbetegséget vagy akár szívbetegséget okoz. Kiválthat továbbá maradandó ételallergiát is.

Mi sértheti meg ilyen mértékben a belek nyálkahártyájának épségét? Az egyik ok a már hosszú ideje a háttérben meghúzódó diszbiózis lehet, azonban akadhat számos egyéb kiváltó tényező. A diszbiózist is eredményező, alacsony tápértékű, csekély rosttartalmú étrend egyúttal áteresztőbél-szindrómát is okozhat azáltal, hogy a feldolgozott és csomagolt élelmiszerekben nagy mennyiségben fellelhető kártékony anyagokkal, köztük mesterséges édesítőszerekkel, tartósítószerekkel, adalékokkal, ételszínezékekkel, emulgeálószerekkel és mezőgazdasági vegyszerek maradványaival bombázza szüntelenül beleinket. Az alkohol is károsítja beleinket, akárcsak a környezeti mérgek (légszennyezés, tisztítószerek, kozmetikumok, testápolási cikkek, égésgátló szerek, öblítőszerek és minden egyéb), amelyek hatásainak nap mint nap ki vagyunk téve. Egy kiadós ételmérgezés vagy gyomorinfluenza is fokozhatja a belek szivárgását.

A rák ellen alkalmazott sugárterápia és sokféle erőteljes hatású gyógyszer, valamint egyéb súlyos állapotok szintén kiválthatják a belek szivárgását. Amennyiben már eleve fennáll valamilyen kóros körülmény, például cöliákia vagy Crohn-betegség, akkor nagy eséllyel kialakul a belek szivárgása, mivel az ezen betegségek által okozott gyulladás közvetlenül károsíthatja a belek nyálkahártyáját. Mindezeken kívül pedig ott van még az emésztés univerzális ellensége, a stressz.

Miközben a belek szivárgását számos tényező okozhatja, sokat közülük az ellenőrzésünk alatt tudunk tartani. Végtére is mi vagyunk mikrobiomunk fővállalkozója. Kezdetben mindenképpen el kell érni a bélflóra változását a diszbiózis korrekciója érdekében. A hasznos baktériumok számának és a fajok sokféleségének helyreállítása szorosabb illeszkedéseket, valamint védelmezőbb hatású nyálkát eredményez a belek nyálkahártyáján, márpedig mindkét tényező erősíti és támogatja ezt a fontos gátat.

OTTHONUNK FELÜGYELETÉNEK RENDSZERE:

IMMUNITÁSUNK MEGÉRTÉSE

Emésztőrendszerünk elejétől a végéig teljes hosszában baktériumokkal áll érintkezésben. Szervezetünk egyéb részeinek fertőzéstől való megóvása érdekében fontos, hogy ezek a baktériumok az emésztőszervek hosszú csőrendszerében maradjanak. Némelyik azonban elkerülhetetlenül kijut onnan. Testünk viszont készen áll erre, mivel az összes, fertőzések ellen bevethető immunsejtünk legalább 70 százaléka a belekben található. Úgy tekinthetünk ezekre, mint szervezetünk riasztórendszerére.

Az mindenesetre jó dolog, ha van egy riasztórendszerünk, nem igaz? Végül is azt szeretnénk, ha beleink immunrendszere a rossz mikrobák nyomába eredne. Azonban az otthoni riasztórendszerekhez hasonlóan ebben az esetben is könnyű előidézni egy hamis riasztást. Semmiképpen nem akarjuk, hogy immunrendszerünk tévedésből lépjen működésbe, mivel ez idézi elő az autoimmun betegségeket, amikor a szervezet önmagát támadja. Azt kívánjuk, hogy ideális esetben immunrendszerünk olyan egyensúlyi állapotban legyen, amelyben még tolerálja ugyan néhány rossz mikroba jelenlétét, azonban gyorsan reagál, ha ezen rossz mikrobák mennyisége elérne egy veszélyes szintet.

Ezt nevezzük immuntoleranciának. Megőrzésének legjobb módja, ha szervezetünk a hasznos bélbaktériumok széles skálájával rendelkezik. A sokféleség abban segíti az immunrendszer sejtjeit, hogy meg tudják különböztetni a megtámadásra érdemes veszélyes mikrobákat a többi élőlénytől, valamint a betolakodókat a saját sejtektől.

Amikor immunrendszerünknek mindenképpen reagálnia kell, akkor egy komplex lépéssorozat veszi kezdetét. Képzeljük el, amint éppen ebédet készítünk, és a hagyma aprítása közben megvágjuk az ujjunkat. Ezt a helyzetet ahhoz hasonlíthatjuk, amikor a biztonsági protokollok egyikének megsértése aktiválja a riasztórendszert. Szervezetünk riasztórendszere gyorsan reagál, mivel a környezetben lévő baktériumok azonnal a sebbe jutnak, az immunrendszer pedig akcióba lendül, hogy kiszorítsa a behatolókat. A vágás körüli terület megduzzad, bevörösödik, forró és fájdalmas érzetet kelt, ezek pedig mind egy heveny gyulladás jelei. Alapvetően a helyszínre sebtében érkező első immunsejtek küldenek kémiai jelzéseket arra vonatkozóan, hogy a vágás környékén lévő véredények váljanak áteresztőbbé, ezáltal a véredényeket alkotó sejtek egy kissé megnyílnak, hogy a sérülés irányában utat engedjenek még több immunsejt, az alvadás elősegítését szolgáló vérlemezkék és a vérben lévő folyadék áramlásának. Ez még duzzadtabbá teszi a vágás körüli területet.

Ahogyan egy riasztórendszer jelzést küld az erősítés érdekében, pontosan így tesz a szervezetünk is. A betóduló immunsejtek több, citokinnak nevezett vegyi hírvivő molekulát bocsátanak ki. A citokinmolekulák által továbbított üzenetek elősegítik a gyulladásos válasz kontrollálását. Ezek még több immunsejtet rendelnek a vágott sebhez a támadók elpusztítása érdekében.

Amennyiben kicsi a vágás, akkor immunrendszerünk könnyedén végez bármilyen behatoló baktériummal. Ujjunk kivörösödhet, bedagadhat, gyulladt lehet, és fájdalmas érzést kelthet néhány napig, egészen a seb gyógyulásáig. Azonban, ha komolyabb a vágás, vagy szerencsétlen módon egy különösen veszélyes baktérium jut be a seben keresztül, akkor begyulladhat az ujjunk. Ekkor az immunrendszernek keményebben kell dolgoznia azért, hogy megszabaduljon a betolakodóktól. A citokinmolekulák még több immunsejtet parancsolnak a helyszínre, és lázat okoznak, ami miatt fáradtnak érezzük magunkat, és lelassulunk, hogy több energiát fordíthassunk a fertőzés elleni küzdelemre.

A heveny gyulladás ugyan pocsék közérzetet eredményezhet néhány napig, azonban a legnehezebb időszak elmúltával a gyulladásos válasz lecsillapul.

A belekben kialakuló heveny gyulladásnak van egy sajátos és kellemetlen tulajdonsága, mégpedig az, hogy nem látható olyan módon, mint egy ujj esetében, a szervezet azonban mégis nagy számban alkalmazza ugyanazokat a helyreállító mechanizmusokat. Beleink megduzzadnak, illetve a görcstől és a puffadástól fájdalmassá válnak. Nem működnek megfelelően, ezért hasmenésünk lehet, és akár még némi vér is távozhat a testünkből. Kimerültnek és fájdalomtól elgyötörtnek érezhetjük magunkat, elveszíthetjük étvágyunkat és belázasodhatunk.

Testünk állandóan megfigyelés alatt áll a károkozásra képes tényezők vonatkozásában. Immunrendszerünk üldözőbe veszi a baktériumokat és a vírusokat, amelyek megbetegíthetnek bennünket, azonban bármi mást is megtámadnak, amit betolakodónak ítélnek, köztük például a szivárgó bélből kiszabadult emésztetlen étel szemcséit.

Mi történik akkor, ha a gyulladás nem egy fertőzés, hanem diszbiózis, áteresztő bél, elhízás, allergia, autoimmun betegség vagy valamilyen más ok következtében alakul ki, amely immunrendszerünket csupán alacsony szintű, de állandó készenlétben tartja?

A helyzet ilyenkor egyre csak rosszabbá válik. Azok a citokinmolekulák, amelyek elvileg csupán akkor bukkannának fel, amikor igazán szükség lenne rájuk, most már folyamatosan a véráramba kerülnek. Ez a krónikus gyulladásnak az az állapota, amely fennmarad, és hosszan tartó, mérsékelt tüneteket okoz. A belek krónikus gyulladása kellemetlen tünetekkel jár, szüntelen fáradtságot, kiütéseket, nehezen meghatározható ízületi és izomfájdalmakat eredményezhet, ingerlékennyé, egyszersmind nyomottá, akár depresszióssá is tehet bennünket. A kezeletlen állapot károsítani kezdi az egészséges szöveteket, például verőereinket, ízületeinket és agyunkat.

Kiadja 2025-ben a Corvina Kiadó Kft., az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének tagja.

1086 Budapest, Dankó utca 4–8.

corvina@lira.hu

www.corvinakiado.hu

Felelős kiadó: Király Levente, a Corvina igazgatója

Felelős szerkesztő: Gspann Veronika

Műszaki vezető: Székelyhidi Zsolt

Tördelő: Szabó Rózsa

Korrektor: Malinoczki Judit

ISBN 978 963 13 7106 2

Elektronikus változat:

eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu

Készítette Ambrose Montanus

Felhasznált betűtípusok

Baskervville – SIL Open Font License

Noto Serif – Apache License 2.0

Source Sans Pro – SIL Open Font License

Source Serif 4 – SIL Open Font License