A fordítás az alábbi kiadás alapján készült:

Nick Trenton / How to Therapize and Heal Yourself

In arrangements with PKCS Mind, Inc. through TLL Literary Agency

Independently published, USA, 2022

Fordította

Antóni Csaba

Szerkesztette

Barsi Nikoletta

Copyright © Nick Trenton, 2022

Hungarian translation © Antóni Csaba, 2024

Hungarian edition © GLB Könyvkiadó Kft., 2024

Cover design © GLB Könyvkiadó Kft., 2024

Minden jog fenntartva.

A könyv – a kiadó írásos jóváhagyása nélkül – sem egészében, sem részleteiben nem sokszorosítható vagy közölhető, semmilyen formában és értelemben, elektronikus vagy mechanikus módon, beleértve a nyilvános előadást vagy tanfolyamot, a hangoskönyvet, bármilyen internetes közlést, a fénymásolást, a rögzítést vagy az információrögzítés bármely formáját.

A könyvben olvasható információk csupán tájékoztató jellegűek, nem pótolják egyetlen egészségügyi probléma diagnózisát, kezelését sem. Nem helyettesíthetik a képzett egészségügyi szakemberrel folytatott konzultációt. E könyv tartalma csupán segítséget nyújt egy egészségügyi szakember által előírt észszerű és felelős kezelési programhoz. A szerző és a kiadó semmiféle felelősséget nem vállal a könyv tartalmának félreértelmezéséért vagy téves alkalmazásáért.

GOOD LIFE BOOKS, BUDAPEST

Felelős kiadó Eitner Noémi és Melher Viktor igazgatók

Műszaki vezető Horányi Laura

Főszerkesztő Melher Viktor

Tipográfia Madarász György

Borítót készítette eyelab.design

Elektronikus változat
Békyné Kiss Adrien

EPUB ISBN 9789636301415

MOBI ISBN 9789636301422

Tartalom

I. rész
A gondolatok, alaphiedelmek és viselkedési minták megértése

1. fejezet: A kognitív viselkedésterápia

2. fejezet: A viselkedéses aktiválás

3. fejezet: Az alaphiedelmek megértése és átfogalmazása

4. fejezet: Ellentétes cselekvés

II. rész
Megérteni, kik is vagyunk valójában

5. fejezet: Kérdezni önmagunktól

6. fejezet: Alászállni az árnyak közé

7. fejezet: A hárítási mechanizmusok megértése

8. fejezet: A Gestalt-módszer – az üres szék

III. rész
Minden dolgok forrása

9. fejezet: Te hogyan kötődsz?

10. fejezet: Önmagad újranevelése

11. fejezet: A tranzakcióanalízis

IV. rész
Szorongás, trauma és feldolgozás

12. fejezet: Kognitív elválasztási gyakorlatok

13. fejezet: Az előre feldolgozás művészete

14. fejezet: A szisztematikus elérzéktelenítés

15. fejezet A visszatekerés-technika

Összefoglalás

Kerültél már valaha olyan helyzetbe, amikor nem tudtad megmondani, valójában miért cselekszel egy bizonyos módon? Jellemző rád, hogy szabadjára engeded az érzelmeidet, vagy olyat teszel és mondasz, amit később megbánsz? Feltetted már magadnak a kérdést, hogyan érzed magad, vagy mit is akarsz voltaképpen, hogy aztán azt halld magadtól, hogy „nem tudom”?

Ha igen, ez a könyv neked szól. A következő fejezetekben fel fogjuk fedezni az alapvető okait mindazoknak a viselkedési mintáknak, amelyek akadályozzák a boldogságunkat és megkeserítik az életünket. Legyen szó a nem megfelelő kommunikációról az emberi kapcsolatokban, a függőségekről, a nem kezelt szorongásról és depresszióról, vagy egyszerűen csak egy állandóan bennünk motoszkáló érzésről, hogy nem használjuk ki teljes mértékben a bennünk rejlő lehetőségeket, rendszerint mindegyik tünet mögött ott rejtőzik megjósolható alapvető ok: a tudatosság hiánya.

A pszichológusok és a pszichoterapeuták segíthetnek az embernek abban, hogy mélyebben megérthesse, ki ő és mit akar. Ám ha számodra ez a lehetőség nem elérhető, biztosíthatlak, hogy bizonyos technikákat elsajátítva önmagad terapeutájává válhatsz. A könyvben kitalált személyek életét követjük nyomon, akik teljesen más nehézségekkel szembesülnek az életben, mégis, a maguk sajátos módján, mindegyikük ugyanazzal a problémával küzd – nem tudatosítják az érzelmeiket, alaphiedelmeiket, elvárásaikat és hiányosságaikat.

Ahogy haladsz az olvasással, úgy kerülsz egyre közelebb ahhoz, hogy alaposabban megvizsgáld az érzelmeidet, gondolataidat és alaphiedelmeidet, és azt, hogy ezek miként motiválják bizonyos cselekvésmintáidat és szokásaidat. Ahhoz, hogy önmagunk terapeutájává váljunk, nincs szükség mágikus képességekre vagy emberfeletti tulajdonságokra. Mindössze az őszinteségre való hajlandóságot követeli meg, azt, hogy kérdezzünk, s cselekedjünk bátran az előttünk feltáruló ráébredéseknek megfelelően. Kezdjünk hát bele!

Ismerd meg Clarát. Miközben a mindennapjait éli, két sajátos helyzetben találja magát.

1. helyzet: E-mailt kap az egyik munkatársától, aki egy prezentációról kérdezi őt, amit Clara két héttel korábban tartott. Clara végigolvassa a levelet, értelmezi a kérdést, majd tényszerűen válaszol rá.

2. helyzet: Clara hazaér a munkából, és látja, hogy a férje még nincs otthon. Azonnal a következőre gondol: „Autóbaleset érte, és meghalt!” Borzalmas lelkiállapotba kerül, és azonnal pánikhangulatú üzenetek sorát küldi a férje telefonjára, majd őrjöngve a következő keresőszavakat gépeli a Google-ba: „Hogyan szervezzünk temetést?”. Később aztán elszégyelli magát, amiért ennyire túlreagálta a dolgot

Mi a különbség a két helyzet között? Clara mindkettőben kognitív választ adott a környezetéből származó ingerekre. Mégis, utóbbi esetben egyértelmű, hogy a helyzetről alkotott elképzelése nem volt sem előremozdító (segítő), sem pontos. Tulajdonképpen nem maga a helyzet késztette arra Clarát, hogy így érezzen és cselekedjen, sokkal inkább az, amit a helyzetről gondolt.

Pontosan ez a kognitív viselkedésterápia alaptétele: Nem minden gondolatunk szolgálja a javunkat. A gondolatok, érzések és tettek mind összefüggenek egymással. Ahogyan a dolgokra gondolunk, az befolyásolja, ahogyan érzünk, az pedig, ahogyan érzünk, hat a tetteinkre. A tetteink viszont megváltoztatják a világunkat, mégpedig oly módon, hogy fel- és megerősítik mindazt, ahogyan érzünk vagy gondolkozunk.

Az Amerikai Pszichiátriai Szövetség (American Psychological Association, APA) értelmezésében a kognitív viselkedésterápia három alapgondolatra épül:

1. A lelki problémákat, legalábbis részben, a pontatlan vagy a megoldást hátráltató gondolkodás okozza.

2. A lelki problémák másik oka, szintén részben, a helytelenül alkalmazott (tehát a nem előremutató és káros) viselkedési és szokásminták – amelyek közül sokat éppen a gondolkodásunk hív életre.

3. Mivel megtanultuk, hogyan gondolkozzunk ezekben a helytelenül alkalmazott sémákban, arra is képesek vagyunk, hogy megszabaduljunk azoktól. Más szavakkal, ha a lelki problémáinkat akarjuk megvizsgálni, azt úgy is megtehetjük, hogy a problémák mögött megbúvó, helytelenül alkalmazott gondolati sémáinkkal kezdjük a „kezelést”.

Az alapfelvetés szerint ha képes vagy tudatosítani a gondolatmintáidat, és felmérni, hogy ezek a minták miként hatnak az életedre, akkor lépéseket tudsz tenni azok kijavítása felé. Tudatosság hiányában a régi szokások továbbra is hatni fognak, és a minták egyre csak ismételni fogják önmagukat. A könyvben később még többet megtudunk Claráról és három másik emberről, akik szintén olyan mentális nehézségekkel küzdenek, amelyek akár számodra is ismerősek lehetnek az életedből. Clara számára a kognitív viselkedésterápia lehet a módszer, amellyel képes kezelni szorongásos gondolatmintáit, hogy ne azok uralják őt, hanem pont fordítva. Ugyanakkor azt is fontos megemlíteni, hogy kognitív viselkedésterápia a következő esetekben szintén bizonyítottan hasznos lehet:

■ Depresszió

■ Poszttraumás stressz szindróma

■ Stresszkezelés

■ Önértékelési zavarok

■ Étkezési zavarok

■ Dühkezelés

■ Krónikus fájdalom

A kognitív viselkedésterápia alapvetően akkor segíthet, ha a gondolatok is szerepet kapnak azokban a folyamatokban, amelyeken változtatni szeretnénk. Mielőtt azonban továbbmennénk, fontos megérteni, hogy a kognitív viselkedésterápia (a későbbi fejezetekben bemutatott további módszerekhez hasonlóan) nem egyetemes megoldás. Nem használható mindenki esetében, sem minden problémára, sem minden pillanatban. Abban azonban feltétlenül segítséget nyújthat, hogy tudatosítsd magadban a saját mentális egészségeddel kapcsolatos kérdések kognitív vonatkozásait, ami által képessé válsz változtatni. Ehhez a felvetéshez időről időre visszatérünk majd a későbbiekben: Egyetlen módszer sem „helyes” önmagában, és a megoldást sem testesíti meg; sokkal inkább az adott módszer használata által megszerzett tudatosság és önuralom az, ami számít.

A kognitív viselkedésterápia célja a berögződött, tudattalan, negatív és hátráltató gondolatok felismerése, és azok célirányos átformálása tudatos, előremutató és segítő gondolatokká, amelyek révén az egyén képessé válik, hogy olyan életet éljen, amilyenre vágyik. Ha ezt a könyvet olvasod, akkor nagyon valószínű, hogy van valami az életedben, ami jelenleg problémát okoz, de nem vagy képes szilárdan uralni a problémát. A kognitív viselkedésterápia és más módszerek alkalmazásával viszont képes leszel megtanulni a következőket:

1. hogyan lassulj le, és miként tudatosítsd magadban a különbségeket az élethelyzetek, gondolatok, érzelmek és a tettek/viselkedési minták között;

2. megérteni a benned munkáló alapvető rendezőelveket s azt, ahogyan ezek hatással vannak az életedre;

3. szembeszállni az irracionális félelmekkel és a visszahúzó véleménysémákkal, és megszabadulni tőlük;

4. kiszűrni a káros mentális szokásokat, és átvenni felettük az irányítást.

Clara esetéhez hasonlóan a mindennapok gondolatainak egy része semleges, pontos, előremutató és a valóságban gyökerezik. Ám néhány gondolatunk nem ilyen. De hol kellene kezdenünk, ha önmagunk terapeutájává akarunk válni? Hiszen ha a gondolkodásunk maga is eltorzult, hogyan bízhatnánk abban, hogy segítségünkre lesz ennek a torzulásnak a felszámolásában?

Nem szabad azonban megfeledkeznünk arról a tényről, hogy a kognitív torzulások tulajdonképpen normálisnak tekinthetők. Mindenkiben vannak ilyenek. Csakis akkor válnak problematikussá, amikor nem torzulásokként kezeljük azokat. Ebben rejlik a kognitív viselkedésterápia ereje – megtanuljuk, hogy nem kell mindent elhinnünk, amit gondolunk. Képesek leszünk megállítani, és tudatosan megfigyelni a gondolatfilmünket. Utána pedig a fény felé tarthatjuk a kimerevített képet, hogy alaposan szemügyre vehessük. Vajon igaz a kép? Mennyiben segít engem? Erősíti bennem azt a fajta tettvágyat, ami az általam vágyott élet felé visz előre? Jó érzést kelt? S vajon összhangban áll az alapvető értékeimmel?

Megeshet, hogy mindezek után vonzónak találjuk az adott gondolatot, és úgy döntünk, megtartjuk. De ha felfedezzük, hogy egy gondolat nem szolgál jól bennünket, akkor felruházzuk magunkat a képességgel, hogy más lehetőségek közül válasszunk.

Hogyan vegyük észre a kognitív torzításokat?

Egy kognitív torzítást csupán igaznak érzünk. Olyan érzés, mintha pártatlanul figyelnénk a valóságot – de valójában nem így van. Vegyünk sorra néhány általános torzulást, és nézzük meg, hogy a saját életedben korábban találkoztál-e már hasonló gondolatokkal!

Minden vagy semmi típusú gondolkodás: Amikor mindent fekete-fehér szélsőségekben élünk meg ahelyett, hogy a közöttük húzódó, sokkal észszerűbb szürke zónákban maradnánk. „Azt mondta, nem akar velem randevúzni, tehát egyértelmű, hogy gyűlöl engem!”

„Kell” és „kellene állítások használata: Amikor bizonyos előfeltételezések határozzák meg, hogy mit kell tennünk, és milyen szabályokat kell követnünk. „Nem tudom, miért vagyok most olyan bizonytalan; boldognak kellene lennem!”

Katasztrofizálás: amikor feltételezzük, hogy a legrosszabb végkifejlet fog bekövetkezni. „Ha elveszítem a munkámat, soha nem találok másikat, az életem vakvágányra kerül, és végül az utcán fogok kéregetni…”

Túláltalánosítás: Amikor feltételezzük, hogy egy megfigyelésünk egy másik, ahhoz nem kapcsolódó helyzetekre is igaz. „Nem akart velem randevúzni, tehát senki nem is fog soha.”

Negatív szűrés: Amikor semleges vagy pozitív eseményeket negatív szemmel nézünk, s így előre kialakított, sablonos következtetésekre jutunk. „Azt mondta, hogy randevúzik velem, de szerintem csak szánalomból teszi.”

A pozitívumok figyelmen kívül hagyása: Amikor átsiklunk a jó dolgok felett, mert jórészt csak a rosszra figyelünk oda. „Nem érdekel, hogy a legtöbb bírótól a maximális pontszámot kaptam, az az egy miért adott tíz pont helyett csak kilencet!? Mit csináltam rosszul?”

Gondolatolvasás: Amikor minden alap nélkül azt feltételezzük, hogy tudjuk, mit gondolnak és éreznek mások. „Minden évben nekem kell tartanom a karácsonyi összejövetelt; az emberek ezt várják el tőlem, és csalódottak lennének, ha nem így tennék.”

Perszonalizáció: Amikor a történések közepébe helyezzük magunkat, és azt feltételezzük, hogy olyan dolgokért is mi felelünk, amelyekhez tulajdonképpen semmi közünk sincs. „A fiam bukdácsol kémiából. Úgy érzem, az én hibám, mert nem támogatom eléggé.”

Sorolhatnánk még a példákat. Tulajdonképpen annyiféle kognitív torzítás létezhet, ahányféle gondolat! Clara egy katasztrofizáló gondolatot ébresztett magában („a férjem balesetet szenvedett”), amiben az adott pillanatban teljes mértékben hisz. Később azonban felismerheti ebben a torzítást, amikor megállítja a gondolatfolyamát, és tudatosítja magában, hogy ezek csak gondolatok, ezért nem szabad automatikusan azt feltételezni, hogy minden gondolat igaz. Ekkor az akaraterejére támaszkodva megkérdőjelezheti azokat, majd tudatosan kiválaszthatja, hogy mit gondoljon, hogyan érezzen, és miként viselkedjen.

A gondolataink tudatos kezelésének ezt a folyamatát kognitív újrastrukturálásnak nevezik, és egy nagyon népszerű kognitív viselkedésterápiás módszer. Hasonlít ahhoz, amikor tudatosítjuk magunkban, hogy az életet egy szűrőn vagy lencsén át szemléljük. A kognitív viselkedésterápia lehetővé teszi számodra, hogy megkérdezd magadtól, valójában milyen képet is látsz – függetlenül attól, hogy az torz, vagy sem –, ugyanakkor képessé tesz más lencsét tenni a kamera elé. Mindezt a következő lépések segítségével:

1. lépés: Tudatossá válni

A kognitív torzításoknak azért van hatalmuk felettünk, mert nem vagyunk tudatában a létezésüknek. Éppen ezért az első lépés akkor tetten érni őket, amikor megtörténnek. Árulkodó jele a torzult gondolkodásnak, ha úgy érzed, arányt tévesztve reagáltál valamire. Például ha hirtelen eluralkodnak rajtad az érzelmek, de nem érted az okát, és kíváncsi leszel arra, vajon milyen előre gyártott véleménysablonok használata vált a szokásoddá. Ne gondold, hogy könnyű lesz elsőre tetten érni a gondolataidat – ez sok gyakorlást és őszinteséget követel!

Az egyik módszer erre, ha tudatosan megszakítod minden ténykedésed, valahányszor zaklatottnak, dühösnek vagy zavarodottnak érzed magad. Állj meg, ülj le valami csendes helyre egy füzettel, és írd le a gondolataid! Felejtsd el az öncenzúrát, és ne hagyd, hogy elragadjon az önvádaskodás vagy a szégyen!

Clara talán a következő gondolatfolyamot írná a papírra: „Soha nem jön későn haza a munkából. Semmi oka sincs, hogy így tegyen, ezért biztos vagyok abban, hogy történt vele valami. Ez az egyetlen magyarázat erre a helyzetre. Most itt vagyok egy szál egyedül, és fogalmam sincs, mihez kezdek, ha történt vele valami… Bele se merek gondolni, hogyan boldogulnék, ha tudnám, hogy nincs többé…” És így tovább.

2. lépés: Mérlegelni

Lépj egy lépést hátra, onnan vizsgáld meg a gondolataid, majd tedd fel magadnak a kérdéseket:

Látok ebben bármiféle torzulást?

Van bármilyen valós bizonyítékom erre a következtetésre?

Van lehetőségem arra, hogy más oldalról is megvizsgáljam a dolgot?

Mindez természetesen megkövetel némi hajlandóságot az őszinteségre. Clara például alaposabban is megvizsgálhatná azt a gondolatát, miszerint „a késésére nincs más magyarázat”, és feltehetné magának a kérdést, hogy a kijelentését a logika vagy a tényszerűség szempontjából tartja-e igaznak. Utóbb pedig más lehetőségeket is mérlegelhetne. A férje talán tényleg autóbalesetet szenvedett, de az is lehet, hogy csak dugóba került, vagy az utolsó pillanatban megkérték, hogy maradjon bent dolgozni. De az is lehet, hogy kitérőt tesz Clara kedvenc étterméhez, hogy vacsorát hozzon a feleségének!

Tedd te is ugyanezt, és kérdezd meg önmagadtól a gondolataid valós minőségét. Milyen érzéseket váltanak ki belőled? Milyen tettekre ösztönöznek? Vizsgáld meg ezeket az érzéseket és cselekvéseket, és tedd fel magadnak a kérdést, olyanok-e, amilyeneket magadnak szeretnél? Ha nem, akkor tudatosan közöld önmagaddal (ténylegesen mondd ki hangosan), hogy ez csak egy gondolat, és egy gondolatot meg lehet változtatni!

3. lépés: Újraformázni

Könnyen belátható, hogy pusztán csak a gondolataink megváltoztatásával nem lehet megváltoztatni a világot. Arra azonban képesek vagyunk, hogy változtassunk a perspektíván, ahogyan a világot nézzük; azon, ahogyan keretbe foglaljuk a dolgokat; ahogyan értelmezzük mindezt; hogy mit helyezünk a figyelmünk központjába; és hogy milyen szűrőn keresztül szemlélődünk. Van valamiféle előny vagy haszon, amit nem veszel észre? Vannak olyan felvetések, amelyeket igaznak tekintesz, miközben nem azok? Próbáld elképzelni, milyenek lennének a perspektíváid ezek nélkül a véleménysablonok nélkül!

Miután Clara rádöbben, milyen szörnyen érzi magát, amikor hitelt ad a torzult gondolatának („Halott a férjem!”), és arra, hogy mennyire gyűlöli azt a viselkedési mintát, amit ez a gondolat elindított, azt mondja magának, hogy bizonyosan van más magyarázata is a férje késésének, de ezt most, ebben a pillanatban még nem tudja, ami tulajdonképpen rendben lévő dolog. Ezért próbálja más szemszögből is megvizsgálni a helyzetet. Kérdéseket tesz fel magának, és megkérdőjelezi rögzült véleménysablonjai hitelességét. Egy rövidke, önmagával lefolytatott belső párbeszédet követően Clara kezd megnyugodni, miközben ezt gondolja: „Rendben, valóban szokatlan, hogy késik, de nem tudhatom, mi ennek az oka, ezért semmi értelme idegeskedni!”

Van azonban egy kitartóan belül motoszkáló, gyötrő hang, ami egyre csak ezt hajtogatja: „Mi van, ha mégis halott?” Clara alaposabban önmagába tekint, és rájön, hogy ez is csak egy gondolat. Ezen elidőzik egy pillanatra, tudatosítja magában, mérlegeli, majd tudatosan eldönti, hallgat-e rá, vagy sem. Döntése eredményeképpen elengedi. Látja ugyanis azt a zavaró kerülőutat, amire ez a gondolat ráviheti, ugyanakkor azt is tudja, hogy a kerülőút létezése még nem jelenti azt, hogy végig is kell mennie rajta. Öt perccel később rendben hazaérkezik a férje – defektje volt, de most már minden rendben van.

Joggal feltételezhetjük, hogy a kognitív viselkedésterápia csakis a Clara aggodalmaskodásához hasonló egyszerű helyzetek kezelésére alkalmas. Ám a módszer szépsége abban rejlik, hogy egy sor mentális torzítás kezelésében lehet hatékony, legyen szó súlyosról, enyhéről, átmenetiről vagy tartósról. Clara például ezzel a kognitív viselkedésterápiás módszerrel megpróbálhatná kikezelni önmagát egy sor jelentéktelennek tűnő, de zavaró dologból. Ugyanakkor hosszú távon elkezdene feltárulni előtte mindezek távlati, tartós hatása. Fokozatosan tudatosulna benne, hogy a legkülönfélébb helyzetekben hajlamos katasztrófaelméleteket felállítani.

Jóllehet egy egyszerű gondolat „újrafogalmazása” nem tűnik túl nagy jelentőségű tettnek, ezek a kis változások idővel mégis nagy átalakulásokat eredményeznek Clara életében. Egyik nap a férje azt javasolja neki, hogy jelentkezzen egy állásra, ami kétszer több fizetést ígér, és számos érdekes lehetőséggel kecsegtet. Clara először elveti az ötletet, de utána elkezd gondolkodni: miért reagált így? Megismétli a korábban már bevált módszert: megnyugvás, a gondolatok tudatosítása, mérlegelés, majd a tudatos döntéshozatal. Clara életében most először döbben rá, milyen könnyen meghátrál a kihívások elől. Amikor megvizsgálja a gondolatait, rájön, hogy minden a katasztrófaváró hajlamára vezethető vissza.

A múltban még csak észre sem vette volna, hogy megszületik benne a gondolat: „Meg se próbáld, soha nem fog sikerülni! Katasztrófa lesz belőle!” Ennek ellenére hatással volt a tetteire és mindarra, ahogyan Clara önmagával szemben érzett. Ám a fokozott tudatossággal, amit a kognitív viselkedésterápiás módszer tanított neki, képessé vált tetten érni ezeket az öntudatlan gondolatsablonokat, és megvizsgálni, azok valóban segítik-e az életét. Ily módon a kognitív újrastrukturálás viszonylag egyszerű módszere mély és tartós hatás gyakorolt az életére.

NICK TRENTON
további könyvei

NE AGYALD TÚL, ENGEDD EL

Ne hagyd, hogy a negativitás elszívja minden energiádat, és közben elmulaszd az élet szépségeit!

A zaklatott elme a boldogtalanság legfőbb forrása, mely megakadályozza, hogy meglásd az eléd táruló lehetőségeket. Nick Trenton kipróbált módszereket kínál a fejedben zajló szüntelen párbeszéd és a negativitás leszerelésére. Számodra sem lehetetlen, hogy aggodalmak, tépelődés és szorongás nélkül teljenek napjaid.

Szabadítsd meg elméd a túlgondolkodástól, érezd magad jobban, hogy végre szabadon élhess!

NE AGYALD TÚL – a gyakorlatban

Munkafüzet Nick Trenton sikerkönyvéhez

A munkafüzet gyakorlatai segítenek abban, hogy tudatosabbá válj és ne ragadj bele a túlgondolkodás csapdájába. Nick Trenton olyan technikákat és eszközöket kínál, amelyeket követve megtanulhatod, hogyan tudod leküzdeni szorongásodat és túlgondolkodásodat. A szerző lépésről lépésre tanítja meg neked azokat a konkrét technikákat, melyekkel könnyedén csökkentheted stresszszintedet a mindennapokban!

Írd felül negatív gondolati sémáidat, csökkentsd a stresszt és élj aggodalmak nélkül!

AZ ÖNTERÁPIA MŰVÉSZETE

Az „önterápia” egy módja annak, hogy te is élvezhesd a hagyományos terápiával járó előnyöket, de a saját feltételeid szerint. Nem kell drága terápiákra járnod, nem kell a társadalom megvetését érezned azért, mert pszichológusra szorulsz. Ebben a könyvben minden szükséges eszközt megtalálsz, amelyekkel önismeretre tehetsz szert, érzelmileg érettebbé válhatsz, valamint megtanulhatsz változtatni a viselkedéseden. A világ egyik legnehezebb és legösszetettebb feladata önismeretet tanulni, de megkaphatod az önmagad felé vezető úthoz szükséges alapvető tudást ebből a könyvből!

A SZERENCSE TANULHATÓ

Vedd kezedbe a sorsod! – Ezt az alapigazságot járja körül a könyv minden oldalról. A kötet pszichológiai vizsgálatokra alapozva lát el olyan jótanácsokkal, melyekkel könnyen rátalálhatsz saját szerencsédre.

Tudományosan bizonyított tény, hogy a szerencse emberi tulajdonságokhoz köthető, és mint ilyen, befolyásolható. Dobd el a babonákat, és nézd meg, mit ajánl helyette Nick Trenton:

• Népszerű szerencsemódszereket – mi az, ami működik, és mi nem.

• Három olyan tulajdonság bemutatását, ami garantálja a szerencsédet.

• Felfedi a szerencse és a karma összefüggéseit.

• Bemutatja, hogyan legyél a saját szerencséd kovácsa.

Higgy a láthatatlan szálakkal összefűzött kapcsolatokban, amelyek egyszer majd azt segítik elő, amire magad is vágysz.