AMTAK E-KÖNYVEK

Kínai és japán költők

(Antológia)

(Fordította: Kosztolányi Dezső)

AMTAK Bt, 2023

Cop. AMTAK Bt, 2023

Sorozatszerkesztő: Varsányi József

Grafikai tervező: Vári Gabriella

ISBN 978-615-6632-15-9

Kiadó: AMTAK Bt, 2040 Budaörs, Semmelweis u. 6/B

+36 20 218 6762 amtakbt@gmail.com www.amtak.hu

Látogasson el megújult honlapunkra, ahol rengeteg új kiadvány várja nagy árkedvezményekkel!

Próbálja ki pendrive-könyveinket is! Minek rakná tele lakását zsúfolt könyvespolcokkal, ha egy albumban elfér egy teljes könyvszekrény anyaga? Bármikor elővehető, könnyen kezelhető, és nem foglalja a tárhelyét sem. Kiadónktól rendelve egységesen 2.500 Ft/db, amin elfér akár sokezer oldal, és az ár tartalmazza a postaköltséget is. USB csatlakozóval laptopról olvasható vagy USB-OTG-kábellel telefonról is.

Készült: AMTAK Bt, Budaörs

Kínai és japán költők

Fordította
Kosztolányi Dezső

Tartalom

Kínai és japán költők

Fordította Kosztolányi Dezső

Kínai költők

DALOK KÖNYVE

Bosszú

A gárda panasza

LIU HSZI-CSUN

A császárlány panasza

HAN VU CSÁSZÁR

Li asszony siratása

A folyón

ZENEPALOTA

Árva fiú

Beteg asszony

Özvegyember az asszony halála után

A régi meg az új asszony

A völgy túlsó végén

Kakasszó

Régi költemény

Katonadal

PAN CSIE-JÜ

Legyező ősszel

ISMERETLEN KÖLTŐ

A bölcs szava

Halottjainkkal...

Dalocska

Éji egyedüllét

MIAO HSZI

Halottvivők éneke

FU HSZÜAN

Lágy szél

Asszony

HSZI KANG

Tao-ének

CO SZE

Bölcs a szűk utcában

LU JÜN

Völgyi lak

CSAN FANG-SENG

Hazafelé vitorlázva

TAO JÜAN-MING

Vándorlegény

Árvíz

Idill

Reggeli látogató

Részeg apa panaszkodik fiaira

PAO CSAO

Az írástudót besorozzák katonának

Vörös hegyek

VANG SZENG-ZSU

Távoli uram képe

VU JÜN

Nyári este

CSIEN VEN TI CSÁSZÁR

Téli éjszaka

LIANG JUAN CSÁSZÁR

Eltaszított hitves

VANG CSI

Dévajkodás

LO PING-VANG

Politikai fogoly éneke

HO CSE-CSANG

Vándor

CSEN CE-ANG

Kereskedők

Emberek

TU SEN-JEN

Vándor tavaszi dala

CSANG CSIU-LING

Amikor a holdra bámultam s a távollevő kedvesre gondoltam

VANG HAN

Részeg katonák

MENG HAO-ZSAN

Elhagyottan

Nyári éjjel

Az üldözött

Jüan buddhista paphoz

Közelítő tél

Éjszakai horgonyzás a Csien-te folyón

VANG VEJ

Zöld csermely

Ezüstlant

Remete

Bambuszok között

A császár szeretője

Ének a lojangi parasztleányról

Búcsúzkodás

Remete-lakomban hosszú eső után

Válasz Csang kapitánynak

Őszi este a hegyekben

LI TAJ-PO

Pityizálás a Holddal

Téli háború

Háború a Góbi-sivatagban

Az átkozott háború

Egyedül a Ging-Ting heggyel

Magányos hölgy

Si-si

Réten

Vándor

Mámor

Örökkévaló bánat

Izenet Meng Hao-zsannak

Az ő erkélye

Keserű szerelem

Tan Csiuhoz

Tavaszi részegség

Búcsú barátomtól

Az örök vers

CSIU VEJ

Füstbe ment látogatás egy remeténél

LIU CSANG-CSING

Havas éjszaka

Alkony a zarándok kalapján

Lantos

Ősszel zarándokok között

Újév napján idegenben

VANG CSANG-LING

Egy határerődnél

Izenet egy barátommal

Hadiasszony

LIU CSUNG-JUNG

Lovaskatona búja

LIU SEN-HSZÜ

Kék tavasz

CSI-VU CSIEN

Csolnak tavasszal a Jo-ja tavon

LI CSI

Régi nóta

TU FU

Fáradt agg a hegyen

Éjjel idegen országban

Kedves a tóban

Indul a század

A fiatal hadiasszony

Kikelet

A nagy miniszterelnök sírjánál

Tébolyult világ

Vej barátomnál

Éjszaka az őrtoronyban

Mikor Li Pó-t álmomban láttam

Forradalom után

Ének Kung-szun úrhölgyről, a tőrtáncosnőről, növendékének ajánlva

Háború után

Feleségem holdsugárban

Éjszakai virrasztás a császári palota bal udvarában

Hitves, egyedül szépségével

Kuj Njen

A Fény Udvarhölgye

CSANG CSIEN

Buddhista remetelak

LIU FANG-PING

Zöldselyem ablakomban

Leány, virágförgetegben

CEN SEN

A pekingi kengyelfutó

Izenet Tu Fu császári főszámvevőnek a bal palotába

VEJ JING-VU

Harangszó Jü-Ji tartományban

Kislányomhoz, amikor férjhez adtam egy Jang-családhoz

Esteli eső

Fenyőtoboz

A Jangcén vitorlázva

Feng Csu-val való találkozásom a fővárosban

SZE-KUNG SU

Barátomhoz a forradalomban

Mikor Lu-lun unokaöcsém éjszakára hozzám szállott

CSIEN CSI

Japáni pap, lampionnal

LU LUN

Istenhozzád Li-tuanhoz

VANG PO

Búcsú Tu elöljárótól, akit Su-ba helyeztek

PO CSÜ-JI

Őrülten dalolva a hegyek közt

Amikor egy rabszolgalányomat elvesztettem

Szomorkodás Vej faluban

Ebéd után

Arany-Harang

Emlékezés Arany-Harangra

A nagy paplan

Amikor éjjel viszontláttam Jung-jangot

A kalap, melyet a költőnek Li-csien adott

Egy könyvszekrényre, mely saját műveit tartalmazza

Öreg költő álma

Piros kakadu

Gyermekek

A korhely költő berúg, aztán éjszaka kijózanodik

Későnkelő öregember kétéves unokájával, A-csui-val játszadozik

Csiu-ku-ban vesztegelve tíz nap óta

A hatvanötéves költő, meg egy tizenötéves leány

Árva szerető

Liu barátomhoz

Elégedettség

Betegség

Lao-ce

Virágpiac

Eperfa

Nyugalomban

Vers a hatvanéves Liu Meng-tö-nek

Amikor betegségemben meglátogatott egy barátom

Öreg hárfa

Őrült vers unokaöcséimhez és unokahúgaimhoz

Tanyázás a partmenti öreggel

Téli éjszaka

Piros kályhám lángja

Örömujjongás Csen Hsziung érkeztekor

Liu-hoz, bolond öreg költőbarátomhoz

A rest ember éneke

Tar főmre

Lemondás

A politikus

Lóháton alva

Az élet semmiségéről

Jüan Csen verseit olvasgatva a hajón

Egy festőnek, aki le akart pingálni

Fölkelt a szolgám

Li Csienhez

Keserű eső

Fanyar vigasz

Tréfás versezet

Tűnődve szállok

Betegen

Amikor megbénultam

Vénség LIU JÜ-SI-HEZ, AKI VELEM EGY ESZTENDŐBEN SZÜLETETT

Restség és betegség

LIU CUNG-JÜAN

A folyó mellett

Öreg halász

Havas folyó

LI JI

Fuvolaszó Su-hsiang felől

Rövid, boldog találkozás sógorommal

JÜAN CSEN

Szegény ember a feleségéről

Pünkösdi rózsa

Hű hitves siratása

Züllött költő siratja feleségét

TU CSIU-NIANG

Aranyhímes ruha

TU MU

Fiatal lány

Őszi éjszakán

Válás

Az arany völgy kertje

Éjjel a csapszékben

CSANG HU

Honvágy

VEN TING-JÜN

Nő egyedül

LI SANG-JIN

Tücsök

Izenet két ponttyal

Levél esős éjtszakán távoli barátomhoz

A névtelennek

A névtelen kedvesnek

A névtelen leánynak

Nincs nála...

Zarándok

Ódon rege

TU HSZÜN-HO

Udvarhölgy sóhaja a császári palotában

HSZÜE FENG

Idill a császári palotában

LI PIN

Falum határában

CSIN TAO-JÜ

Szegény leány

CUJ TU

Magányos vadlúd

CSANG PI

Örök tavaszi hold

SZU TUNG-PO

Fiam születésekor

LU JU

Javas öreg

PAI, CSÁSZÁRI TITKÁR

Fővárosi barátomhoz

MA HUANG-CSUNG

Az árva szerető

CSAN JO-SZU

Asszony a tükör előtt

CSANG TÜ-CI

A fehér gólya

Japán költők

NÉPDALOK

Szentjánosbogár

Madár

Tavasz

Sirály

Szüret

Tücsök

Búcsú

Tűzvész

Hűség

Förgeteg

ISMERETLEN KÖLTŐK

Vándor

Válás

Barát

Hab

Aggkor

Álmatlanság

Hold

Kedvesem

KAKINOMOTO NO HITOMARO

Mikádó

Tükör

Éj

OHOTSUNO OJI

Dalocska

KIBI NO MAKIBI

Emlék

NUKADA HERCEGNŐ

Várakozás

SAMI NO MANSEI

Élet

SAKANOUE NO IRATSUME ÚRHÖLGY

Szerelem

TAKAHASHI MUSHIMARO

Szomorúfűz

Gyermeksír

ABE NO NAKAMARO

Hold

ISHIKAWA NO IRATSUME

Hold

ONO NO TAKAMURA

Száműzetés

SARUMARU SZERZETES

Iharfa

HENJÓ SÓJÓ

Felhő

ARIWARA NO NARIHIRA

Tavasz

KI NO TOMONORI

Cseresznyefa

ÓSHIHÓCHI NO MITSUNE

Bánat

KI NO TSURAYUKI

Hó

ONO NO KOMACHI

Álom

BUNYA YASUHIDE

Ősz

FUJIWARA NO KINTÓ

Vízesés

TAIRA NO KANEMORI

Párna

FUJIWARA NO OKIHAZE

Haj

MINAMOTO NO SHIGEYUKI

Tél

KIYOWARA NO FUKAYABU

Nyári éj

MINAMOTO NO HITOSHI

MISHITSUNA ANYJA

Virrasztás

HORIKAWA HERCEGNŐ

Hűség

SANUKI SUKEJI

Szirt

KII

Dáma

FUJIWARA NO AKISUKE

Hold

FUJIWARA NO DAINI NO SANMI

Légyott

RYÓZEN SZERZETES

Ősz

FUJIWARA NO KIYOSUKE

Tegnap

FUJIWARA NO TOSHINARI

Bánat

SAIGYÓ SZERZETES

Álom

Bú

Gondolatok

FUJIWARA NO IETAKA

Szilvafa

KITSUNE SZERZETES

Hullás

FUJIWARA NO YOSHITSUNE

Vándorúton

DÓIN SZERZETES

Szerzetes

SHIZUKA GOSEN

Nyomok

YAMAZAKI SÓKAN

Holdvilág esőben

Telehold

ARAKIDA MORITAKE

Szirom

YASUBARA TEISHITSU

Hold

KITAMURA KIGIN

Szerelem

KAIBARA EKIKEN

Szomorú dolgok

Múlt

KAWAI CHIGETSU NI

Apácabéka

IBARA SAIKAKU

Hold

Tavasz

YAMAGUCHI SODÓ

Kettecskén

MATSUO BASHÓ

Hó

Úton

Emlékezés

Jer, kisfiam...

Csönd

Babonás holdfény

Tejút

Havas táj

Idill

Vajákolás

Tavaszi képecske

Boldog folyó

Vihar a pusztán

Magány

Őszi est

Tél

Olaj

Légy

Tó

Harmat

Bogáncs

Aggastyán

Prücsök

Csatatér

Nyomorúság

Válás

Tücsök

Szegénység

Vadkacsák

A jóltevő

Magasan

Varjú

Remete

Majom

Szentjánosbogár

Utolsó haiku

TAKARAI KIKAKU-MATSUO BASHÓ

Játék

IKENISHI GONSUI

Apáca

HATTORI RANSETSU SZERZETES

Levél

TAKARAI KIKAKU

Kakuk

Koldus

KAMIJIMA ONITSURA

Csalogány

Intelem

Ünnep

NAITÓ JÓSÓ

Ezüst

Bagoly

Vadkacsa

HÓJÓ DANSUI

Madárijesztő

OCHI ETSUJIN

Tájképecske

Szeretet

SHIDA YAHA

Próza

Zárt telek

NAKAGAWA OTSUYÚ

Ősz

TACHIBANA HOKUSHI

Tűzvész után

SUGANUMA KYOKUSUI

Harsány éj

KÓNO RIYÚ

Szú

UKIHASHI

Özvegység

ITO FUGYOKU

Hamutálca

KAKÓ

Legyezőárus

JOSEN

Virág

FUKUDA CHIYO NI

Halott fiacskám

Kútvödör

ÓSHIMA RYÓTA

Fenyő

SUMI TAIGI

Rabmadár

YAGI SHOKYÚ-NI

Ibolyák

YOSA BUSON

Próza

Múlt

Patak

Tanyai képecske

Őszi éj

Harang

Vakember

Sárga őszirózsa

Eső

Rablóvezér

Fésű

KARAI HACHIEMON

Gúnyvers

ÓTOMO ÓEMARU

Pille

YOSHIKAWA GOMEI

Lepkék

KAYA SHIRAO

Hollófészek

EMORI GEKKYÓ

Csalogánydal

NATSUME SEIBI

Udvariasság

ENDO ETSUJIN

Tanács

YOSHIDA RYÚSUI

Kisgyermek

RYÚGA

Orvos

SEIEN

Pacsirta

MOSHI

Az emberélet

SHIMPEI

Arcok

YAMAMOTO RYÓKWAN

Ablak

KOBAYASHI ISSA

Béka

Egy milliomoshoz

A dalnok

Légy

Verebek

KINSHA

Halászok

TAMA KURTIZÁN

Papírsárkány

SAITÓ JAKUSHI

A víg csavargó

MUTSUHITO CSÁSZÁR

Víz

INOUE TETSUJIRÓ

Magányos éjszaka

Éji út

TANABE KI-ICHI

Gyémánt

MASAOKA SHIKI

Ellentét

Rekkenő éjszaka

Fehér pillangó

Tavaszi éjszaka

Hajnalpír

Apám

Utolsó dal

NATSUME SÓSEKI

Új cselédünk

UZAWA SHICHÓ

Szín

Lángész

SATO ROKKOTSU

Piros kötény

KOMINE TAI-U

Telefon

TAKAHAMA KYOSHI

Kígyó

NAKAUCHI CHÓJI

Ó-év

YOSANO AKIKO

Elhagyott bárka

ÓSUGA OTSUI

Hangom

KUBOTA KUBONTA

Valóság

NAKIJAMA TOSHI

Ellentét

ISHIKAWA TAKUBOKU

Édesanyám

Sárkány

Tékozló fiú

KITAHARA HAKUSHÚ

Vörös

ONO BUSHI

Macska, napraforgóval

HORIGUCHI D. NIKO

Parázs

Élet

Jajszó

Nyakék

Festmény

Álmodó

KÁTÉ A KÍNAI KÖLTÉSZET BARÁTJAINAK KOSZTOLÁNYI DEZSŐ

A JAPÁN VERSRŐL KOSZTOLÁNYI DEZSŐ

Kínai költők

DALOK KÖNYVE

Bosszú

"Jaj! - szólt a lány. - Hallod, kakasszó?"

"Nem - szólt a férfi -, még sötét van,
édes, nem a Kakas rikoltott..."

"Kelj föl, könyörgök, ott a függöny,
húzd félre, nézd meg az Eget."

A férfi ugrott. "Jaj! A Hajnal,
már ég is halvány csillaga...!"

"A Virradat - a lány sóhajtott. -
El kell szakadnunk! Mit tegyünk? Várj!

Előbb bosszuld meg a Kegyetlent,
ki ily cudarul elrabol!

Vedd íjad és ezt a nyilat
lődd a Kakas szívébe!"

A gárda panasza

Vezér!
Létrák vagyunk, császár pillérei.
Mint víz enyésztünk semmiségbe mi.
Vérünk hiába ontottad te ki.
Vezér!

Vezér!
Nézd baglyaid, a harci sasokat.
Nőnk, gyermekünk mind éhezik sokat.
Porló csontunkba eke hasogat.
Vezér!

Vezér!
Reszket tetőled az ármádia.
Anyánknak ingyen kell dolgoznia.
S melyik anyának nincsen egy fia?
Vezér!

LIU HSZI-CSUN

A császárlány panasza

A népem adott férjhez engem,
s mostan Kelet határinál
élek kietlen idegenben,
uram Vu-sun király.
Sátor a házam énnekem,
és ponyva itt a fal,
nyershús a napi ételem
és kancatej az ital.
Mindig haza vágyom azóta,
a szívemen a bánat.
Jaj, bár lehetnék sárga gólya,
hogy vissza-vissza szálljak.

HAN VU CSÁSZÁR

Li asszony siratása

Selyemruhája többé nem zizeg.
Márványlépcsőjét por lepi. Nem él.
Üres szobája csöndes és hideg.
Künn ajtajánál száradó levél.
Ki csöndesíti el a bús szivet,
mely egyre vágyik és remél?

A folyón

A nő felé, kit oly nagyon szerettem
és nem tudok feledni sohasem,
szállnék-repülnék én eszeveszetten,
a csónakon, folyón át, sebesen.
Vágyam vadul máris feléje lendül,
de engem itt hágy bénán, bágyatag.
Mért roskadok le elmult életemtül,
jaj, a folyó tükrén ki ez az agg?

ZENEPALOTA

Árva fiú

Árvának lenni ó beh rossz,
mindenki csak engem kinoz,
nincs nálam itt alábbvaló.
Hintóban ültem hajdanán,
míg élt apám és élt anyám,
s röpített négy szép, büszke ló.

De hogy meghaltak mindaketten,
bátyám meg ángyom rongya lettem,
inasnak küldtek el kegyetlen.
Hányódtam és vetődtem bajba-búba
Délen, Keleten, Csi-be, messze Lú-ba.
Az év végén, mikor haza futottam,
nem mertem szólni, mit szenvedtem ottan.
Szemem por szúrta, mint a tű,
a hajamba kosz és tetű.
Azt mondta bátyám, hogy tüzet kaparjak,
azt mondta ángyom, hogy lovat vakarjak.
Felső-szobából az alsó-szobába
vágtattam én, a kis parancs-leső.
Könnyem szakadt, mint az eső.

Hajnalban már vizet húztam nekik,
in-roppanásig, késő estelig.
Kezem sebes lett,
sarum lefeslett.
A puszta földön baktattam mezitláb,
taposva tüskét, érdes szederindát.
Lihegve téptem a gyomot, a gazt.
Szegény szivem nem lelt sehol vigaszt.
A két szememben folyton néma könny ült,
hiába sírtam, lelkem mégse könnyült.
Télvízidőn vékony, kis ingbe jártam,
vastag komisz kabátba asszu nyárban.
Bár födne a sír Sárga Tavasza
s mehetnék a szülőimhez, haza.

Könnyű szellőcske kószál áprilisban,
zsendül a fű, már pázsit is van.
A harmadik hóban hernyók kikelnek,
a hatodikban dinnyét szüretelnek.
Hajtottam épp a dinnyésszekeret
s hazafelé a nyomorult
egyszerre feldőlt, kiborult.
Kevés ember segédkezett megette,
több volt olyan, ki a dinnyét megette.
Engedjetek, a lovakat
haza kell hajtanom hamar,
bátyám meg ángyom elzavar,
úgyis csak engem űznek-ölnek.
A faluban is mért gyűlölnek?
Jaj, írok én egy hosszú levelet
halott anyámhoz és halott apámhoz.
Apám, ne hagyj el, itt mindenki átkoz,
anyám, vigy el, pihenni teveled.

Beteg asszony

Már évekig sorvadt szegény beteg,
egy nap pedig érettem küldetett.
A könnyei omoltak és ömöltek,
torkába folytak, nem bírt szólni többet:
"Jaj, én uram, szomorú, ami vár rád,
itten hagyok nyakadra három árvát.
Etesd őket, ne hagyd a hidegen,
ha bántanak, ne verd, mint idegen.
A legkisebbet dajkáld, el ne ejtsd.
Csak erre kérlek, ne felejtsd."
Remegve mondta ezt, mint aki fél és
meghal: "Mikor karomba hordtam őket,
nem volt ruhájuk s most, hogy végre nőnek,
nincsen szakadt kabátkájukba bélés..."

Özvegyember az asszony halála után

Elmentem, ajtót-ablakot bezárva,
otthon maradt három anyátlan árva.
Künn a piarcon láttak a barátok,
sírtam előttük, földbe vert az átok.
Egy kis kalácsot, éhes a poronty,
zokogtam és lerogytam, mint a rongy,
jajgatva és vívódva és esengve.
Barátaim pénzt loptak a zsebembe.
Otthon se leltem a sebemre írt,
az árva mind az anyaölbe sírt.
Jártam le-föl, megsemmisülve, kába