Harmat
Budapest, 2024

This book was first published in the United States by Northfield Publishing, 820 N. LaSalle Blvd., Chicago, IL 60610 with the title The Family You’ve Always Wanted, copyright 1997, 2008, 2023 by Gary Chapman. Translated by permission.

Hungarian edition © Harmat Kiadó, 2024

All rights reserved. Minden jog fenntartva.

Fordította: Falus Eszter

A verseket fordította: Fazekas Benedek

ISBN (epub) 978-963-288-841-5

ISBN (mobi) 978-963-288-840-8

A bibliai idézeteket az új fordítású Biblia javított kiadásából vettük át (Budapest, Kálvin Kiadó, 2019).

Első kiadás: Családi összhangzattan (2002)

Harmadik, átdolgozott kiadás, 2024

E kiadvány a kiadó írásos engedélye nélkül sem részben, sem egészben nem másolható, nem sokszorosítható, nem tárolható visszakereshető rendszerben, nem tehető közzé sem elektronikus, sem más formában.

Karolynnak és Shelleynek

TARTALOM

Ajánlás

Bevezetés

Előszó: Idegen a bennszülöttek között

I. Szolgálatkészség

1. A fájdalomtól az örömig: saját utunk

2. Szolgáló család

II. A házasság meghittsége

3. Vágy a meghitt kapcsolat után

4. A meghitt házastársi kapcsolat

III. Szeretetteljes nevelés

5. A gyermeknevelés alappillérei

6. Kreativitás a tanításban

7. Következetesség a nevelésben

IV. A határok kijelölése és a szülők tisztelete

8. Szabályok és következmények

9. A tisztelet ajándéka

V. A férj mint szerető családfő

10. Milyen a jó férj?

11. Milyen a jó apa?

12. Feleségek figyelmébe: a bátorítás művészete

Utószó

Shelley és Derek üzenete

Köszönetnyilvánítás

Függelék: Családi munkafüzet

AJÁNLÁS

Hosszú évek óta halljuk honi és külföldi híradásokban, konferenciákon, szakmai körökben, hogy válságban van a család. Vannak, akik szerint a régi családmodellek ideje lejárt, tudomásul kell venni, hogy új együttélési formák alakulnak ki. Mások viszont meggyőződéssel vallják, hogy a családnál jobb együttélési forma, amelyben házastársként és szülőként kiteljesedhetne férfiak és nők élete, és ahol jövőnk letéteményesei, a gyermekek szeretetben, védettségben növekedhetnének fel, nincsen és nem is lesz. Arra azonban szükség van, hogy őszintén feltárjuk a válság okait, és kapaszkodót, iránytűt adjunk a családok kezébe. Gary Chapman könyve ezt a célt szolgálja. Saját családi életének buktatóit sem elkendőzve megmutatja, mennyire fontos a családban a szolgálatkészség, a házastársak meghitt kapcsolatának elmélyítése, egymás tisztelete, megbecsülése és bátorítása, és hogyan forrasztja mindezt egységbe a szeretet kötőanyaga. Haszonnal forgathatják a könyvet mindazok az olvasók, akik meglévő vagy jövendőbeli családjuk összhangját szeretnék megteremteni vagy helyreállítani.

Dr. Márki László

az Európai Nagycsaládos Szövetség

tiszteletbeli elnöke

BEVEZETÉS

Az életem több mint negyvenöt éve a család körül forog. Nemcsak a saját családomra gondolok itt, hanem arra a sok ezer anyára, apára és gyerekre, akik beavattak életük örömeibe és fájdalmaiba. Kevés dolog van az életben, amelyből annyi boldogság fakadhat, mint a családi kapcsolatokból. És ez fordítva is igaz: kevés dolog okoz akkora fájdalmat, mint a megromlott családi viszonyok. Az évtizedek során rengetegen megosztották velem, milyen családra vágynak valójában.

De vajon hogyan valósulhatnak meg efféle vágyaink, különösen napjainkban?

Az elmúlt években egyre inkább azt tapasztalom, hogy sokan nincsenek tisztában a harmonikus család fogalmával. A diszfunkcionális család fájdalmait és gondjait mindenki jól ismeri, de kevesen tudják, hogy milyen egy jól működő család. Ez indított arra, hogy könyvet írjak róla.

Ha azt állítjuk, hogy a nyugati társadalomban válságban van a család, alábecsüljük a tényeket. Sokkal reálisabb azt mondani, hogy a család nem találja a helyét. Az elmúlt évtizedekben gyökeresen megváltozott körülöttünk a világ. A család egyszerre több oldalról is támadásnak van kitéve. Számos nyugati irányzat az anyagi javak birtoklását hangsúlyozza, mások az egyén boldogságát helyezik mindenek fölé.

Több mint negyven éve foglalkozom a családok tanulmányozásával. Egyetemi tanulmányaimat antropológia szakon folytattam, ezen belül a családi struktúrákat vizsgáltam. Immár több mint negyvenöt éve szakemberként segítem a hozzám fordulókat házassági és családi problémáik megoldásában. Feleségemmel, Karolynnal felneveltünk egy fiút és egy lányt, Shelley-t és Dereket, akik azóta maguk is családot alapítottak, és bölcs meglátásaikkal sokat segítettek könyvem megírásában.

A családokkal folytatott munkám során arra a megfigyelésre jutottam, hogy a szerető családnak öt alapvető jellemzője van, ennek megfelelően a könyv öt részből áll, amelyek mindegyike a szerető család jellemzőinek egyikével foglalkozik. Emellett a könyv függelékében található „Családi munkafüzet” című segédanyagban gyakorlati javaslatok is találhatók, melyeket rögtön alkalmazhatunk is saját családi életünkben. Ami a családdal történik, az – kedvezően vagy károsan – a tágabb közösségünkre, sőt az egész világra hatással van. Közös a sorsunk. Örömmel fogadom olvasóim észrevételeit, és remélem, az itt kifejtett gondolatok mindannyiuknak hasznára válnak.

Gary Chapman

ELŐSZÓ

IDEGEN A BENNSZÜLÖTTEK
KÖZÖTT

Sok évvel ezelőtt a helyi középiskola egyik pályakezdő tanára a következő meghökkentő kéréssel állt elém: „Megengednék nekem, hogy beköltözzek egy évre az otthonukba, és megfigyeljem a családjukat életközelből?” Elmondta, hogy meglehetősen zilált családban nőtt fel, de az egyetemen megismerkedett egy keresztény diákcsoporttal, és ez megváltoztatta az életét. Arról azonban fogalma sem volt, hogy milyen egy jól működő házasság és család. Olvasott ugyan néhány könyvet a családi életről, de szeretett volna élőben is látni egy harmonikus családot. Befogadnánk-e egy évre, hogy tapasztalatot gyűjthessen?

Enyhén szólva megrökönyödtem ezen az elképesztő ötleten. Ilyen kéréssel még sohasem találkoztam. Bölcs és megfontolt lelkigondozóhoz illően így feleltem neki: „Hadd gondoljam át a dolgot!” Az első érzelmi reakcióm az volt: Szó sem lehet róla! Először is, három hálószobás, két fürdőszobás házban éltünk. Két kisgyerekünk volt – mindegyik hálószobát használtuk, és így is folyton egymásba botlottunk a fürdőszobában. Hogy fogadhatnánk be egy kívülállót, különösen egy felnőttet? Másodszor, azon rágódtam: Milyen hatással lenne ez a családunkra? Egy kívülálló, aki árgus szemmel figyel minket, és azt elemzi, hogy mit csinálunk, és hogyan viszonyulunk egymáshoz. Nem leszünk mesterkéltek és képmutatók? Nem viselkedünk-e majd hamisan?

Elég sok antropológiai terepgyakorlaton vettem részt ahhoz, hogy tudjam, az antropológus jelenléte, aki beköltözik egy faluba, hogy tanulmányozza a kultúrát, valójában visszahat a kultúrára (bár erről az antropológusok beszámolóiban nemigen esik szó). Már a puszta jelenléte az évtized híre vagy világra szóló nagy esemény. Idejött ez az ember a falunkba, különös hangokat hallat, és furcsa mozdulatokat tesz. Az biztos, hogy nem közénk való. Mit keres itt? Vajon megegyük, és adjunk hálát az isteneknek, hogy ilyen könnyű zsákmányt adtak? Vagy kényeztessük el és puhatoljuk ki, hogy ismer-e új vadászmezőket, ahol bőségesen akad vad?

Itt volt tehát ez a fiatalember, és azt kérte, hogy beköltözhessen az én falumba, azzal a céllal, hogy megfigyeljen minket. Nos, legalább beszélte a nyelvünket, és nyíltan közölte a szándékát. Feltétlenül előnyben voltunk a bennszülöttekkel szemben, akiknek néha hónapokba telik, míg rájönnek, hogy miért is jött a falujukba az a furcsa idegen, aki annyi ostoba kérdést tesz fel, és különös jeleket rajzol fehér lapokra.

„Van egyáltalán valamink, amit érdemes megosztani?”

Mivel mindent meg szoktunk beszélni egymással – ahogy egy jól működő családban illik –, így feleségem és gyermekeim elé tártam ezt a furcsa kérést. Meglepő módon nekik tetszett az ötlet. Shelley és Derek azt gondolta, hogy klassz lenne egy báty, Karolyn pedig, aki sosem idegenkedett a „szokatlan” dolgoktól, úgy vélte, hogy ez izgalmas kísérlet lenne:

– Talán életre szóló segítséget jelentene ennek a fiatalembernek, sőt az is lehet, hogy nekünk is jót tenne, ha megosztanánk valakivel a családunkat. Nem tanítottuk mindig arra a gyerekeinket, hogy jobb adni, mint kapni? (Mindig zavarba jöttem, mikor Karolyn a fennkölt elveket, amelyeket a gyerekeinknek tanítottunk, az én életemre alkalmazta.)

– És hol fog aludni? – kérdeztem.

– Építünk egy falat az alagsorban, és kialakítunk egy hálószobát meg egy gardróbot. Az úgyis kihasználatlan tér, meg lehet oldani.

A gyerekeink felajánlották, hogy megosztják az idegennel a fürdőszobájukat. Könnyen beszéltek, már így is jórészt a mi fürdőszobánkat használták. Képzeletemben rögtön megjelentünk mi négyen, amint az egyik fürdőszobában zsúfolódunk, míg az idegen egymaga használja a másikat. (Miért vagyok hajlamos mindig a legrosszabbra gondolni?)

Megkérdeztem magamtól: „Van egyáltalán valamink, amit érdemes megosztani?” Eszembe jutottak Edith Schaeffer bölcs szavai a családi élettel kapcsolatban. Egyik könyvében így ír: „Egy család akkor képes megosztani az életét másokkal, ha rendelkezik valamivel, amit érdemes megosztani.”1 Más szóval, mielőtt befogadnánk valakit a családunkba, annak először is jól működő közösségnek kell lennie. Őszintén úgy éreztem, hogy ha nem is vagyunk tökéletesek, de a családunk jól működik és kiegyensúlyozott. Sok küzdelmen mentünk keresztül, különösen házasságunk kezdetén, mielőtt a gyermekeink megszülettek. Sokat tanultunk a gyötrelmeinkből, és élveztük a nehéz munkával megteremtett családi harmóniát. Igen, volt mit továbbadnunk.

„Körülölel a család melege”

Tehát igent mondtunk a kérésre. Falat építettünk az alagsor egyik oldalához, ez lett a hálószoba. Harmonikaajtókat helyeztünk a szoba egyik végébe, így kialakítottunk egy kis gardróbszobát. Bevezettük a fűtést, beraktunk a szobába egy használt ágyat meg egy éjjeliszekrényt édesanyám padlásáról, és John beköltözött.

Megbeszéltük, hogy Johnt családtagnak fogjuk tekinteni egy éven át, és igyekszünk „természetesen” viselkedni. John mindent látott és hallott, és mindennek részese volt. Évekkel később így írt erről:

Szívesen gondolok a reggelekre, mikor Shelley zongoraszóval ébresztette a családot. Arra is emlékszem, mikor először döbbentem rá mosogatás közben, hogy mennyire lassú és körülményes vagyok. Ma már mosolygok azon, hogy amikor sürgetett az idő, Karolyn öt perc alatt elmosogatott, míg én tökéletességre törekedve akár húsz percig is elpepecseltem. Bensőséges képek jelennek meg előttem: ülünk a terített asztal körül, és szinte érzem, ahogy körülölel a család melege és szeretete. Emlékszem a péntek esték örömére, amikor vacsora után egyetemisták jöttek át egy beszélgetésre. Felejthetetlen esték voltak. Mindig előttem van, hogy milyen jó volt nálatok lakni, abban a kényelmes, derűs és nyugodt otthonban. Azelőtt állandó zűrzavarban éltem. Ez az élmény segített hozzá, hogy kiegyensúlyozott és megbízható emberré váljak.

Ebben a könyvben szeretném írásban átadni mindazt, amit annak idején Johnnal igyekeztünk megosztani, mikor befogadtuk őt a családunkba. Igyekszem élményszerűen beszámolni a tapasztalatainkról, hogy kézzelfoghatóvá váljon, amit átéltünk. Olyan családok eseteivel is szemléltetni fogom a leírt gondolatokat, melyekbe sokéves lelkigondozói munkám során bepillantást nyertem. Remélem, Derek fiam versei is az élmény közvetlenségével szólalnak majd meg. Íme egy rövid tűnődése a köztünk élő idegenről:

Szemmel tart egy idegen,

néz és átlát rajtunk.

Amint a reggeli napfény

áthatol az ablaküvegen, és

a reggelire terített asztalt

bevonja.

Csend: Imádkozunk –

ő egyre figyel, szavainkban

keresi a Szót – ez a

család vágyja az új, a másféle ennivalót.

Kiadja a Harmat Kiadó

1113 Budapest, Karolina út 62.

Telefon/fax: (1) 466 9896, (1) 386 0865

E-mail: harmat@harmat.hu

Honlap: www.harmat.hu

Az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének tagja.

Felelős kiadó: Herjeczki Kornél

Felelős szerkesztő: Szabadi István

Műszaki vezető: Bernhardt Péter

Borítóterv: Müller Péter

Tördelő: Lente István

Elektronikus változat: Ambrose Montanus

Felhasznált betűtípusok

Barlow Condensed – SIL Open Font License

Carlito – SIL Open Font License

Noto Serif – Apache License 2.0

Petrona – SIL Open Font License

Source Serif 4 – SIL Open Font License

Vollkorn SC – SIL Open Font License