Heidi Swain

Napsütötte Nightingale tér

részlet

Budapest, 2022

A fordítás alapjául szolgáló mű:
Heidi Swain: Sunshine and Sweet Peas in Nightingale Square

Text Copyright © Heidi Swain, 2018
Published by arrangement with Simon & Schuster UK Ltd 1st Floor, 222 Gray’s Inn Road, London, WC1X 8HB A CBS Company
All rights reserved.

No part of this book may be reproduced or transmitted in any form or by any means, electronic or mechanical, including photocopying, recording or by any information storage and retrieval system without permission in writing from the Publisher

borítóterv © Simon & Schuster UK Ltd

Hungarian translation © Novák Gábor, 2022
© Next21 Kiadó, 2022

ISBN 978 615 641 411 3

Next21 Kiadó Kft., Budapest
Felelős kiadó Bárdos András és Rényi Ádám

Kiadványfelelős Kovács-Rényi Anna
Szerkesztette Bardi Erzsébet
Előkészítés Tomka Eszter
Korrektúra Spirk Ildikó
Elektronikus változat Ambrose Montanus

Herb nagyapának,
aki nagy mennyiségben növeszt szagosbükkönyt

Prológus

– Kate, biztosan jól vagy? – kérdezte David, amikor nászutasjáratunk végre földet ért, én pedig az ülésemben kicsavarodva próbáltam egy pillantást vetni első olasz napkelténkre. – Tudom, hogy mondott neked valamit.

– Esküszöm. – Megráztam a fejem, és gondolatban elűztem magamtól a nyers szavakat, melyekkel anyám figyelmeztetett, hogy a házasságom szerencsés esetben is legfeljebb hat hónapot fog megélni. – Jól vagyok. Semmi baj.

– De késtél a templomból. – David megnyugtató válaszom ellenére kitartott. – Sokat.

– Már mondtam. – Nevetve megfogtam a kezét, és nyomtam rá egy csókot. – Apámat kellett gatyába rázni egy kicsit. Sokkal idegesebb volt, mint én.

David bólintott.

– Azt hitted, anyámnak végül sikerült meggyőznie? – kérdeztem félig-meddig tréfálkozva. – Remélem, nem hitted, hogy rá tud venni az elhatározásom megváltoztatására.

– A gondolat valóban egyre inkább befészkelte magát a fejembe, ahogy teltek a másodpercek – ismerte el kisfiús vigyorral.

– Akkor te még nálam is szédültebb vagy – csóváltam a fejem. – Szeretlek, David, és ezen anyám összes piszkálódása sem változtathat.

Igazat mondtam. Szívemből és lelkemből szerettem a mellettem ülő férfit, attól a pillanattól kezdve, hogy először megpillantottam. Igen, valóban kétes kapcsolati múlttal rendelkezett, de tudtam, hogy ő már nem ugyanaz a személy. Sajnos anyám nem osztozott a meggyőződésemben, de ha csak feleannyi figyelmet szentelt volna a tökéletes jelennek, mint a kétes múltnak, akkor látta volna, milyen jól megértjük egymást.

David rá sem nézett más nőre azóta, hogy kapcsolatunk alkalmiból komollyá vált, és ahogy ott ültünk a repülőgépen, készen rá, hogy felfedezzük Rómát, Velencét és a többit, kifejezetten megnyugtatónak láttam magam előtt mind a házasságomat, mind a karrieremet. Daviddel partnerek voltunk a magánéletünkben ugyanúgy, mint munkánkban, az antikkereskedelemben. Kétségtelen, hoztunk bizonyos áldozatokat kapcsolatunk működőképessége érdekében, de mindketten szilárdan elhatároztuk, hogy nem vallunk kudarcot.

– Továbbra sem úgy lát téged, mint én, de ez majd megváltozik – próbáltam megnyugtatni Davidet.

Szemmel láthatóan nem győztem meg.

– Bárcsak látná, mennyire szeretlek, Mrs. Kate Harper! – Hirtelen sokkal komolyabbá vált. – Csak azt akarom, hogy megértse, sosem bántanálak, hogy ez a vén leopárd levedlette a foltjait.

– Hé! – vágtam közbe. Férjezett nevem hangzása megszédített. – Vigyázz, mit beszélsz, nincs köztünk olyan sok év!

David azonban nem hagyta magát eltéríteni szívből jövő vallomásától.

– Nem, most komolyan beszélek, Kate. Te vagy a legjobb dolog, ami valaha történt velem. Mintha friss levegőhöz jutottam volna abban a pillanatban, amikor megláttalak, és soha nem tudnék olyasmit tenni vagy mondani, amivel fájdalmat okoznék neked vagy kételyt keltenék benned. Nem érdekel, mások mit gondolnak rólunk, nekem csak annyit kell tudnom, hogy teljes szívedből megbízol bennem.

Lehunytam a szemem, ahogy gyengéden két keze közé fogta az arcom, és ajkát finoman az enyémhez érintette. Sosem éreztem magam ilyen boldognak, szeretettnek és körülrajongottnak. Megragadtam azt a pillanatot, és gondosan elzártam magamban.

– Bízom benned – suttogtam mélyen a szemébe nézve.

Tartalom

Prológus

1. fejezet

2. fejezet

3. fejezet

4. fejezet

5. fejezet

6. fejezet

7. fejezet

8. fejezet

9. fejezet

10. fejezet

11. fejezet

12. fejezet

13. fejezet

14. fejezet

15. fejezet

16. fejezet

17. fejezet

18. fejezet

19. fejezet

20. fejezet

21. fejezet

22. fejezet

23. fejezet

24. fejezet

25. fejezet

26. fejezet

27. fejezet

28. fejezet

29. fejezet

30. fejezet

31. fejezet

Epilógus

Köszönetnyilvánítás

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu

Felhasznált betűtípusok
EB Garamond – SIL Open Font License
Noto Serif – Apache License 2.0