Ifjú, merre gyerekkorod szép világa?

Hernádi Bence:

2022

Underground Kiadó Kft.

www.undergroundkiado.hu

Minden jog fenntartva!

©Hernádi Bence, 2022

Egyedül is éldegélek,

Nincs már nékem Apám, Anyám, Az Úr tekinti ténfergésem, Látja: visszatart a család.

Így szól hozzám: „-Fiam, kérlek bizalmam beléd vetettem, elengedned volna vétek.”

S én erre hát mit tehettem?

Reám szállott Ő Szent lelke, Tartozás nem lesz megadva, Szemem elől fátyol fedte, Hogy benn érző lélek lakhat.

Apa s szigor, Anya s bája, Belül szívem is megfagyott, Nélkülük kell utam járjam, Apám, Anyám, mind elhagyom!

GYERMEKKÉNT ILYEN A VILÁG?

Kiáltás a sötét éjbe Gyermek!

Elveszett korok hibája,

Maradj veszteg!

– ezt egy emberként kiáltja.

De az éj sötét,

s nem találni a hitetlent.

Szem takarja sötét ködét,

mert tudja puszta s kietlen.

Ifjonc!

Régmúlt szerelmek záloga,

Ne légy virgonc!

– bár Atyád szeret bárhogyan.

Mert a cél közel,

s ki tervez meg is találja, hogy csak könnyed verses kötet, mely írva vágyik magányra…

Ajánlás:

Olvasó, ha látod e pár röpke verset, Tedd el! s ha megőrülsz, csak magadra vethetsz!

/2021.11.02./

Játszódás egy szép virággal Virág, Virág, én Virágom,

Leírhatatlan szépséged,

Te szépíted én Világom,

Nem tart vissza más féltése!

Gyere, játsszunk egy játékot, Kell hozzá pár Szirmod, s színek, Ha erre Jársz csak álmélkodj: Folynak ajkamról a rímek.

Játsszunk tovább, lelkességgel, Érzem, hogy ez szórakoztat, Szomorgás nem lehetséges,

(Nincs) Boldogabb, mit szóba foghat.

Örömteli hát a játék,

Sok Pihéd tör az ég felé,

A réten majd Kérlek várj még, Nem unlak meg, nem lesz elég.

/2021.11.03./

Az Anyának nagy közelsége Megérint Anyának nagy Közelsége, első s utolsó mind összes napomban –

felélénkít nevelő Törekvése, ha rám dörrent, mégis Hozzá futottam.

S bár nem tudnék Nélküle megélni, mindent Tud rólam, Isten tudja honnan –

ha úgy volna, Hagyná pénzét felélni bárkit, ki szereti Szívébe lophat.

Óvó karjából nincs miért kitörnöm, tudom Ő az, ki mindig haza Várna –

s mégis, ha úgy van otthagyva bajban; Hogy büntetésként hibám el kell töltnöm, nem lengne körbe már Anyám bája –

erre kell lelkem gombját reá varrja.

/2021.11.04./

A piros pöttyös labda Pattog, pattog

jár a labda;

Minden gyermek ezen kattog, szívükbe csak játék lakhat.

Dobban, dobban

éjszakába,

Úttörő ez a kisdobbal,

ki szebb éltet kért magának.

Csattan, csattan

s lecsap rája;

Túl nagy fába vágott balta, hol csak kéreg s bogár várja.

Piros pöttyös

szép kis labda;

Minden művész büszkén költött, (ha) piros pöttyös labda pattant.

/2021.11.05./

Zsoltár egy gyermeki szólamra

~Babits Mihály: Zsoltár Gyermekhangra Én Istenem, Jóistenem,

Lecsukódik már a szemem;

De a Tiéd ránk tekintve,

Biztat Benned való hitre.

Óvj minket a bűntől, rossztól, Szólj ránk: - Távozz a gonosztól; S vallásunkért így kiállunk, Neved hangosan kiáltjuk!

Rád van bízva kis életünk, Hibáknál Eléd térdelünk;

Bízunk abban, hogy ítéltetsz, S Te nem üresen ígérhetsz.

Kérlek szépen Hallgasd imám, Gyerekes, de inkább vidám; Kérésem érkezik Hozzád,

Nem tettem a tűzre rossz fát;

Hallgass hát kérlek engemet, Szavam nincsen Te ellened: Mit tegyek, hogy ismerkedjem, Kislányokkal incselkedjem; Legyek hős, vagy tán királyfi, Szabad-e nekem hibázni?

Bármit Mondhatsz, megváltoztat, Hiszen nincs, ki elkárhozna; Reád bíztak szülők s család, Miattad lelt meg sok barát.