Apu Mackója

Volt egy Mackó… olyan átlagos

Új volt még, így kevés dologban járatos

Polcon üldögélt egy játékboltban

Valami teherautó hozta ide a napokban.

Karján egy cetli…, nyilván az ára…

Hmmm, első pillantásra úgy tűnik, drága.

De ha jobban megfigyeljük, külleme kedves,

szőre bársonyos, tapintása selymes

Brummog is, ha kicsit megbillentem,

Vagyis bocsánat, mégsem – ezt mindig elfelejtem,

Arca kerek, teste dundi forma,

De hát Mackóban a sovány - tudod furcsa volna.

Nos, mindezt egybevetve látod, nem egy rossz darab

S mégis, aki mackónk előtt elhaladt

Ránézett, s legyintve továbbszaladt

Ilyen áron nem kellett senkinek

Pedig jöttek sokan, sokat

Vásároltak, különféle játékokat,

Míg végül nem maradt már semmi.

Az eladónő is haza akart már menni,

De újra jöttek,

És könyörögtek valami kis játékért.

Az eladónő csak a fejét csóválta,

Nem maradt már tényleg semmi, hiába próbálta.

– Nincs, nincs! Üres a polc kérem,

Hacsak ez a mackó még – s a polcról levette szépen.

– Ó, hát ez kedves, de nem ilyet akarnék.

A bundája selymes, de ennyiért… hmm hármat is kaphatnék.

– Már csak ez van? – kérdezte egy másik.

– Megvenném, de az ára… ha-ha kacagásra csábít.

Elmentek mind, otthagyván eladót, s a mackót.