Éghajlatváltozás
és politika

Attitűdök, tüntetők, reakciók
– részlet –

Szerkesztette MIKECZ DÁNIEL és OROSS DÁNIEL

Megjelent a Politikatörténeti Alapítvány és a Társadalomtudományi Kutatóközpont támogatásával

Az elektronikus verzió megjelenését a Magyar Kultúráért Alapítvány támogatta

Első kiadás: 2022
© A szerzők, 2022

Szakmai lektorok
1. fejezet: Mikecz Dániel
2. fejezet: Mikecz Dániel
3. fejezet: Szabó Andrea
4. fejezet: Szabó Andrea, Farkas Eszter
5. fejezet: Mikecz Dániel
6. fejezet: Buzogány Áron

Elektronikus kiadás, 2023
ISBN 978 963 338 527 2

Napvilág Kiadó, Budapest
www.napvilagkiado.eu

Minden jog fenntartva. Jelen könyvet vagy annak részleteit tilos reprodukálni, adatrendszerben tárolni, bármely formában vagy eszközzel – elektronikus, fényképészeti vagy más módon – a kiadó engedélye nélkül közölni.

Tartalom

Előszó

Környezeti attitűdök, szakpolitikai érzékenység

Böcskei Balázs, Szabó Andrea
Árérzékenység és materializmus blokkolta zöldtudatosság

Marek Bertram
Mennyire hatásos a Thunberg-jelenség?

A klímatüntetők szociológiája

Mikecz Dániel
A környezeti tudatosságtól az aktivizmusig: fiatalok klímavédelmi tüntetési részvételét meghatározó szociológiai és politikai jellemzők

Mikecz Dániel, Buzogány Áron, Piotr Kocyba
Regionális különbségek a globális mozgalmon belül

A klímamozgalom ellenkeretezése

Rákos András Dominik
Klímaaktivizmus: az új közellenség?

Mikecz Dániel, Böcskei Balázs, Vasali Zoltán
A magyar jobboldal (ellen)keretei a klímaválságra és -mozgalomra

Jegyzetek

A kötet szerzői

Előszó

A zöld, környezetvédő aktivizmus új fejezetét jelenti a kortárs klímamozgalom, amelynek a legfontosabb eseményeit 2018-tól a középiskolai tanulók által szervezett pénteki iskolai sztrájkok jelentették. A résztvevők azért tagadták meg tanulási kötelezettségüket, hogy tiltakozzanak a klímaválságra adott elégtelen politikai reakciókkal szemben. A klímamozgalom egyik kezdeményezője annak ikonikus alakja, a korábban magányosan tüntető Greta Thunberg. A mozgalom célja a klímaváltozást előidéző üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentése, amelynek egyik eszköze a 2015-ös ENSZ klímaváltozási konferencián megfogalmazott egyezmény ratifikálása és betartása. A környezet- és klímavédelmi célok mellett felfedezhető egy generációs elem is a mozgalomban. A tüntetéseken részt vevő tanulók, fiatalok az idősebb korosztály tagjait teszik felelőssé a fenntarthatóságot, a környezet védelmét figyelembe nem vevő gazdasági, termelési rendszer kialakításáért. A mozgalom eseményeinek, a tüntetések szervezésében meghatározó szerepet játszanak az olyan mozgalmi szervezetek, mint a Fridays For Future és az Extinction Rebellion. Magyarországon már 2018-ban megalakult a Fridays For Future csoport, majd tüntetések szervezésével csatlakoztak a nemzetközi tiltakozó kampányokhoz. Ezek közé tartozik a 2019. március 15-én tartott első, a május 24-i második, majd a szeptember 27-i harmadik globális klímasztrájk. Az utóbbira a szeptember 20. és 27. között megtartott első globális klímahét keretében került sor, amikor is az egész országban folytak figyelemfelkeltő programok és demonstrációk. Az említett események és a mozgalmi kezdeményezés mellett 2019 nyarán az Amazonas esőerdő tüzei és az egyszer használatos műanyagok fogyasztói bojkottja volt hatással a környezet- és klímavédelmi tudatosságra, figyelemfelhívásra. A budapesti demonstrációk során is jellemző volt az a nemzetközi trend, hogy sok fiatal, diák, valamint a férfiaknál több nő vett részt a klímatüntetéseken (Mikecz–Oross 2019; Wahlström et al. 2019).

A klímamozgalom lényeges újdonsága volt, hogy a korábbi hazai tendenciáktól eltérően nem lokális konfliktusból nőtt ki. Magyarországon ugyanis a rendszerváltás óta jellemző, hogy a környezetvédelmi ügyek elsősorban helyi sérelmek mentén jelennek meg, amelyekben aztán részt vehetnek országos hálózattal, elkötelezett aktivistabázissal bíró, adott esetben állandó, professzionális stábbal rendelkező mozgalmi csoportok, civil szervezetek (Mikecz 2019). A 2010-es kormányváltást követően az alternatív mozgalmiságon belül hangsúlyosabbak lettek az elosztási, szociális kérdések, valamint megjelent egy új „mozgalmi liberalizmus”, amelynek fókuszában a sajtó, oktatás, tudomány szabadsága állt. A környezetvédelmi konfliktusokra ugyanakkor továbbra is jellemző volt a lokalitás, mint a Ligetvédők, a Maradjanak a Fák a Rómain vagy a Kishantost támogató mozgalom kapcsán. A klímamozgalom azonban természeténél fogva nem egy helyi környezetszennyezéshez vagy beruházáshoz kapcsolódik, hanem az éghajlatváltozás általános, mindenki által érzékelhető következményeivel foglalkozik. A 2010-es évek végén az üggyel kapcsolatban egyszerre volt megfigyelhető a tudatos fogyasztáson és egyben az utcai tiltakozáson keresztül megvalósuló politikai részvétel. Olyan globális mozgalom alakult ki, mint a 2000-es évek globalizációkritikus – vagy globális igazságosság – mozgalma esetében. Akkor a „globális civil társadalom” mint önálló entitás létrejötte sarkallta optimizmusra azokat, akik úgy gondolták, hogy erősíthető az állampolgárok közvetlenebb részvétele a nemzetközi politikában és gazdasági rezsimekben (Boda 2004). Ahogy a 2000-es évek végén a globális pénzügyi válság demobilizálta a globalizációkritikus mozgalmat, úgy a 2020-as évek elején a koronavírus volt hasonló hatással a klímamozgalomra. A társas érintkezéseket korlátozni kívánó lezárások alatt megjelentek az online tüntetések (Hunger–Hutter 2020), amely azonban nem feltétlenül járt demobilizációval. Ellenkezőleg, ahogy a barcelonai példa mutatja, az online és az offline tüntetések egymást erősítették (Soler-i-Martí et al. 2020). A koronavírus ugyanakkor megmutatta azt is, hogy milyen jótékony hatásai vannak a globális mobilitás csökkenésének a környezetre. A jelenséget figyelembe véve pedig kirajzolódik egy olyan „glokális” modell, amelyben csökken a függőség a globális ellátási láncoktól, erősödik a kötődés a lokalitáshoz, amely ugyanakkor globális tudatossággal, felelősségvállalással párosul (Goffman 2020).

A kötet célja nem szakpolitikai dilemmák, javaslatok bemutatása; fókuszában az éghajlatváltozás és a klímavédelem politikai, politikai szociológiai dimenziói állnak, ennek megfelelően a szakpolitikák tekintetében is azok társadalmi percepciójával foglalkozik. A kötet tanulmányai három téma köré csoportosulnak. Ezek a környezeti és szakpolitikai attitűdök, a klímatüntetők szociológiai háttere, politikai véleményeik, valamint a klímamozgalommal szembeni kormányzati, jobboldali értelmezési keretek. Böcskei Balázs és Szabó Andrea fejezete arra tesz kísérletet, hogy a politikai szociológiában a környezeti tudatosság mérésére használt értékalapú kutatások helyett az egyéni fogyasztáson keresztül vizsgálja meg az ökológiai elköteleződést. Ennek elsődleges motivációja, hogy a kelet-közép-európai kontextushoz jobban igazodó mérési eszközöket vezessenek be. A tanulmány érdekes adatokkal szolgál a magyar társadalom attitűdjeiről a környezetvédelmi szakpolitikák tekintetében, valamint a környezetvédelem terheinek viselésével kapcsolatban. Marek Bertram dolgozata azt vizsgálja, hogy van-e hatása Greta Thunbergnek a klímaváltozással, környezetvédelemmel kapcsolatos attitűdökre. Kutatása során egy online mintavétellel készült adatbázis segítségével teszteli, hogy Greta Thunbergnek mekkora hatása van a környezet megóvására vonatkozó szándékokra az antropogén klímaváltozást elfogadó, illetve elutasító válaszadók körében. Mikecz Dániel tanulmánya azt a kérdést vizsgálja, hogy milyen szociológiai tényezők teszik lehetővé, hogy a környezetvédő attitűddel rendelkező fiatalok aktivizálódjanak környezetvédő tüntetéseken. Mikecz Dániel, Buzogány Áron és Piotr Kocyba a globális klímatüntetések regionális különbségeit vizsgálják a tüntetők szociológiai háttere, politikai attitűdjeik és véleményeik mentén. A kutatás során az osztrák, német, magyar és lengyel klímatüntetők körében végzett kérdőíves tüntetéskutatási adatokat használják. Rákos Dominik fejezetének célja annak feltárása, hogyan megy végbe Magyarországon a klímamozgalom kapcsán az ellenségképzés, a mi–ők-elválasztás a kormány és a mozgalom viszonylatában. A tanulmány elsősorban a menekültválság kapcsán tekinti át az ellenségképzési eljárásokat. Az „ők” két csoportját különbözteti meg a dolgozat: a külső ellenséget, ami a menekülteket foglalja magában, valamint a belső ellenségeket, amelyek Magyarországon, illetve az Európai Unión belülről támogatják a bevándorlást. A kutatás sajtóforrások tartalomelemzése segítségével kívánja feltérképezni az ellenségképzés folyamatát, tipikus elemeit. Végül Mikecz Dániel, Böcskei Balázs és Vasali Zoltán tanulmánya a hazai kormányzó jobboldal klímaügyi ellenkeretezési eljárását vizsgálja, azt, ahogyan a jobboldali publicisták és maga a kormány a klímamozgalmat és az éghajlatváltozást értelmezik.

Mikecz Dániel
Oross Dániel

Irodalom

Boda Zsolt (2004): Globális ökopolitika. Budapest: Helikon Kiadó.

Goffman, E. (2020): In the wake of COVID-19, is glocalization our sustainability future? Sustainability: Science, Practice and Policy, 16(1), 48–52.

Hunger, S. & Hutter, S. (2020): Online strikes with the usual suspects: How Fridays for Future has coped with the Covid-19 pandemic. LSE European Politics and Policy (EUROPP) blog. 2020. június 29.

Mikecz Dániel (2019): A magyarországi zöldmozgalom a rendszerváltástól az ezredfordulóig. Ellensúly: Közéleti Folyóirat 2: 3., 90–101.

Mikecz Dániel & Oross Dániel (2019): Klímaaktivizmus Magyarországon. A II. és III. Globális Klímasztrájk során végzett kérdőíves tüntetéskutatás eredményei. Kutatási jelentés. TK Politikatudományi Intézet. politikatudomany.tk.hu – PDF. (Letöltés: 2022. március 25.)

Soler-i-Martí, R. & Ferrer Fons, M. & Terren, L. (2020): The interdependency of online and offline activism: A case study of Fridays For Future – Barcelona in the context of the COVID-19 lockdown. Hipertext.net, 21., 2020. november, 105–114. repositori.upf.edu – PDF. (Letöltés: 2022. március 25.)

Wahlström, M. & Kocyba, P. & De Vydt, M. & De Moor, J. (szerk.) (2019): Protest for a future: Composition, mobilization and motives of the participants in Fridays For Future climate protests on 15 March, 2019 in 13 European cities. protestinstitut.eu – PDF. (Letöltés: 2022. március 25.)

A kötet szerzői

Böcskei Balázs

Politológus, politikai elemző, közpolitikai tanácsadó. Az IDEA Intézet kutatási igazgatója, 2019-től a Milton Friedman Egyetem adjunktusa, az Eötvös Loránd Kutatási Hálózat Társadalomtudományi Kutatóközpont Politikatudományi Intézetének tudományos segédmunkatársa. Az MTA által támogatott „Generációk azonosítása Big Data logikával a posztpandémiás időszakban” alapkutatást végző team tagja. Kutatási területe: választói magatartás, politikai kommunikáció, adatpolitika. Legutóbbi könyve: Toxikus technokultúrák és digitális politika. Érzelmek, mémek, adatpolitika és figyelem az interneten. Német Szilvivel közösen (2021). Napvilág Kiadó.

Buzogány Áron, PhD

A bécsi Universität für Bodenkultur adjunktusa. Tübingenben, Helsinkiben és Moszkvában tanult, majd a berlini Freie Universitäten szerzett politikatudományi doktori címet 2012-ben. Később a Yale-en, a Johns Hopkins Egyetemen, a speyeri Német Közigazgatási Kutatóintézetben, a Müncheni Egyetemen és a Freie Universität Berlinben töltött be kutatói vagy vendégtanári pozíciókat. Munkásságának központjában európai uniós közpolitikák állnak, főként a környezetvédelem, energia- és klímapolitika terén.

Kocyba, Piotr, PhD

A Chemnitzi Műszaki Egyetem Európa Intézetének munkatársa, a Lengyel Tudományos Akadémia munkatársa, valamint a berlini központú Tüntetés- és Mozgalomkutató Intézet igazgatósági tagja. Jelenleg a „Civil társadalmi zavargás Lengyelországban” című kutatási projektet vezeti, és társvezetője a „Feminista aktivizmus a lengyel és keletnémet kisvárosokban” című projektnek.

Marek Bertram

Az Egyensúly Intézet munkatársa, politikai pszichológus. Az ELTE-n politológia BA-t, a BME-n kommunikáció és médiatudomány MA-t, a University of Kenten pedig politikai pszichológia MSc-t végzett. Jelenleg az ELTE PPK PhD hallgatója és Friedrich Ebert Stiftung ösztöndíjasa. Doktori kutatásának témája a rendszerkritika és a kollektív nosztalgia kapcsolata, de foglalkozik politikai eszképizmussal, populizmussal, hibrid rezsimekkel és klímaattitűdökkel is. Kommunikációt, statisztikát és módszertant oktat az ELTE-n.

Mikecz Dániel, PhD

A Társadalomtudományi Kutatóközpont Politikatudományi Intézetének tudományos munkatársa, a Republikon Intézet vezető kutatója, az ELTE Politikatudományi Intézetének óraadója. Kutatási területei közé tartoznak a társadalmi mozgalmak, tüntetések, politikai részvétel. A globalizációkritikus mozgalom Magyarországon: Zöldek, pacifisták, házfoglalók (L’Harmattan, 2018), és a Semmit rólunk nélkülünk! Tüntetések, politikai aktivizmus az Orbán-rezsim idején (Napvilág, 2020) c. könyvek szerzője.

Oross Dániel, PhD

Politológus, diplomáját az ELTE ÁJK Politikatudományi Intézetében szerezte 2009-ben, doktori fokozatot a Budapesti Corvinus Egyetemen szerzett 2015-ben. 2011 óta a Társadalomtudományi Kutatóintézet Politikatudományi Intézetének tudományos munkatársa. 2018 óta a Deliberatív alkotmányozás COST Action (CA17135 BE) program Irányítóbizottságának tagja, 2022 óta alelnöke. A Studies in Political Science valamint a Bibó Jogi és Politikatudományi Szemle szerkesztőségi tagja. Oktatási tapasztalatot a Bibó István Szakkollégium Politikatudományi Műhelyének nevelőtanáraként majd oktatójaként, valamint a Hartwick College (Oneonta, NY, USA) Fulbright ösztöndíjas oktatójaként szerzett. Kutatási területe: demokratikus innovációk, a visegrádi országok politikai berendezkedése, a fiatalok választási és szavazói magatartása, politikai részvétel, politikai szocializáció.

Rákos András Dominik

A Budapesti Corvinus Egyetem nemzetközi tanulmányok alapképzési szakának hallgatója és a Széchenyi István Szakkollégium tagja. 2021-ben a Külügyi és Külgazdasági Intézetben végzett gyakorlatot, jelenleg pedig a TK Politikatudományi Intézet munkájában közreműködik. Fő kutatási területei a kortárs ökológiai aktivizmus, a zöld mozgalmakat érintő kormányzati narratívák és a visegrádi államok klíma- és energiapolitikája. Tanulmányait a Lundi Egyetem Fenntarthatóság Tanulmányok Centrumában folytatja.

Szabó Andrea, PhD

Szociológus, politikatudós. A Társadalomtudományi Kutatóközpont Politikatudományi Intézet tudományos főmunkatársa, az ELTE ÁJK Politikatudományi Intézet egyetemi adjunktusa, 2021-ig a Magyar Politikatudományi Társaság főtitkára. Kutatási területei közé tartozik a politikai részvétel és politikai szocializáció.

Vasali Zoltán

Történész-politológusként végzett az ELTE BTK-n és humánökológiát hallgatott az ELTE TáTK-n. Oktatói pályáját az ELTE BTK Politikai Tudományok Tanszékén kezdte, az ELTE TáTK-n folytatta és jelenleg a Milton Friedman Egyetem oktatója. Vezető elemzője volt a Progresszív Intézetnek és a Policy Solution elemző intézetnek. Jelenleg az IDEA Intézet elemzője. Szerkesztőként közreműködik az Ellensúly folyóiratnál és a Szabad Piac folyóiratnál. Szakterülete az egyes uniós szakpolitikák hazai adaptációjának elemzése. Az utóbbi évtizedben részt vett városfejlesztési koncepciók kialakításában, energiapolitikai és környezetvédelmi projektek megtervezésében és nyomon követésében. Iparági elemzőként és kommunikációs tanácsadóként piaci szereplők munkáját segítette.

Kiadta a Napvilág Kiadó
Budapest, 2023.
Elektronikus kiadás

A kiadásért felel
a Napvilág Kiadó ügyvezető igazgatója
Felelős szerkesztő Klopfer Judit
Olvasószerkesztő Klopfer Judit
Borító Janković Milán
Művészeti vezető Borbáth Gábor
Elektronikus könyv Nagy Lajos

www.napvilagkiado.eu

ISBN 978 963 338 527 2

Felhasznált betűtípusok:
Noticia Text – SIL Open Font Licence
Open Sans – Apache Licence 2.0