Dolly Alderton

Kedves Dolly!

Bölcs tanácsok gyűjteménye a Sunday Timesból szerelemről, életről, barátságról

részlet

Budapest, 2023

A fordítás alapjául szolgáló mű:
Dolly Alderton: Dear Dolly!

Copyright © 2022 by Dolly Alderton
All rights reserved.

Borítóterv © Penguin Random House UK

Hungarian translation © Weisz Böbe, 2023
© XXI. Század Kiadó, 2023

ISBN 978 963 568 398 7

21. Század Kiadó – XXI. Század Kiadó Kft., Budapest
Felelős kiadó Bárdos András és Rényi Ádám

Kiadványfelelős Kovács-Rényi Anna
Szerkesztette Szarka Károly
Előkészítés Tóth Andrea
Elektronikus változat Ambrose Montanus

Ismerkedés

„Kedves Dolly! Segítség! A férfiakat elijeszti a magasságom.”

Folyton elutasítást kapok a férfiaktól, akik aztán pár hónapon beül egy törékeny alkatú lánnyal kezdenek el járni. Akaratlanul is arra gondolok, hogy a magasságom (180 cm) riasztja el ezeket a pasikat. Korábban már mondták, hogy túl magas vagyok ahhoz, hogy „szexinek” számítsak, és ez annyira beleégett az agyamba, hogy nem szívesen járok randikra, különösen olyanokkal, akikkel online ismerkedtem meg. Segítség!

Az egyik legfurcsább abban, ha az ember lánya nagyon magas, az, hogy milyen sokszor éri kellemetlenség a termete miatt, miközben a többi nő rendszeresen irigykedik a magasságára. „Hát nem vagy mázlista?” – kérdezik a Hüvelyk Pankák szerte a világon. A tökéletesen arányos, átlagos testmagasságú, csinos arcú kis Disney-hercegnők, akiknek sosem kellett nagy méretű ruhákra vadászniuk, és nem is sejtik, mennyire kényelmetlen a túl rövid harisnyák lecsúszott ülepe, azt bizonygatják, mit meg nem adnának ezért a testmagasságért.

Régebben majd megőrjített a magas nő mítosza. Ha mindenki ilyen magas akar lenni, akkor én miért nem örülök neki? Ha ez ennyire vágyott tulajdonság, akkor miért vagyok állandóan zavarban miatta? Miért érzem magam olyan nehézkesnek, esetlennek, nőietlennek, miért vagyok szégyenlős? Miért hallom folyton azt, hogy a férfiak szeretik a magas nőket, mégis újra és újra azt közlik, hogy azért nem akarnak randizni velem, mert magasabb vagyok náluk?

Voltak pillanatok, amikor ezt visszaigazolta az élet – a barátaimmal töltött esték, amikor magas sarkút vettem fel, és tanúi lehettek, ahogy vadidegenek megjegyzésekkel bombáznak. Az esetenkénti „bocs, túl magas vagy” üzenetek a randiappokon. Sosem felejtem el, amikor a First Dates egyik epizódjában a férfi szereplő a bemutatkozó videóban kijelentette, hogy utálja a magas lányokat, erre egy sudár termetű lány ült le hozzá az asztalhoz, nagy, reménykedő mosollyal az arcán. „Amikor beléptél, és láttam, hogy magasabb vagy nálam, azonnal elment a kedvem mindentől” – magyarázta a pasas a gyötrelmes randi utáni lezárásban. „Semmi személyes, csak akár hangya is lehettél volna. No persze, óriáshangya.”

Éppen ezért nem fogok hazudni neked. Nem fogom azt mondani, hogy ez csak a fejedben létezik. Igazad van. Egyes férfiakat nem fogsz érdekelni a magasságod miatt. És ez gáz.

VISZONT. Az évek során elfogadtam ezt a tényt, és már derűs nyugalommal szemlélem. Mert elárulom, ez igazából kinek gáz – nem nekünk, a hosszú lábú gazelláknak, akik mindig mindent látunk a koncerteken. Nekik gáz. Mert ha egy férfinak gondot okoz, hogy egy nála magasabb nővel legyen, annak nem az az oka, hogy a nőt túl nagynak gondolja, hanem az, hogy önmagát túl kicsinek. Elhitették vele, hogy nem lehet igazi férfi, jó szerető, sem egy nő jóságos védelmezője, ha nem tornyosul fölé. És ez nagy kár. Nem lenne szabad szoronganunk vagy elutasítottnak éreznünk magunkat miattuk – a szívünk mélyéről együtt kellene érezni velük.

Ez akkor tudatosult bennem, amikor huszonhárom évesen az akkori pasim mellkasára hajtottam a fejemet, míg a lábam messze túlnyúlt az ő lábfején, és részeg bódulatban odasúgta nekem: „Sajnálom, hogy nem vagyok magasabb.” Hirtelen értelmet nyert az összes pimasz beszólása a magasságom miatt, és a kérés, hogy a társaságában mindig lapos sarkút viseljek.

Mondok még egy abszolút igazságot, és eskü alatt vallom: ahogyan vannak férfiak, akik nem járnának veled a magasságod miatt, vannak férfiak, akik pont ezt tartják majd az egyik legszexibb tulajdonságodnak. Rengetegen vannak. Boldogan vonulnának veled az utcán, a válladat, a derekadat vagy a fenekedet átkarolva – ahol épp elérnek. Azt szeretnék, hogy állandóan magas sarkúban járj (állandóan). A szemükben te leszel a Wonder Woman (aki éppenséggel szintén 180 centi magas nőci). Mindez természetessé válik majd, és rájössz, hogy a magasságod miatt nem is kellett volna mást érezned a büszkeségen kívül. Az egyik exem, miután már hónapok óta jártunk, egyszer megmutatta, mit írt a legjobb haverjának a mosdóból az első randinkon:

„Szerelmes vagyok. HATALMAS a csaj.” Akkora boldogságot éreztem a fiatalabb énem helyett is. Bárcsak visszaküldhetném az időben ezt az üzenetet annak az önmagát utáló lánynak, aki képes volt a Google-ben rákeresni, létezik-e „alacsonyító műtét”.

És hadd osszak meg egy utolsó házi bölcsességet valakitől, aki valami hasonlón esett át: az égadta világon semmivel sem változtathatod meg ezt a feltűnő, szokatlan, gyönyörű alkati tulajdonságodat. Ebben a testben fogod leélni az egész életedet. Kérlek, kérlek, ne vedd magadra ezeket a megjegyzéseket, és ne fogadd el őket tényekként – nem azok. Találni fogsz valakit, akit nem ijeszt el a magasságod, akit beindít a termeted és az erőd, egy olyan embert, akit szinte lehetetlen férfiatlanítani. És ezek a pasik, hidd el, amúgy is mindig sokkal jobb fejek.

„Kedves Dolly! Dupla randira mentem a lakótársammal. Esélyem sem volt!”

Nemrég értem haza egy dupla randiról, amire a lakótársammal mentem, ami jópofa volt, de ő automatikusan kisajátította a sármos srácot, aki amúgy mindkettőnknek bejött. Teljesen uralta az egész randit (mindkét fiút a neten ismerte meg), és esélyem sem volt végiggondolni, melyik srácot szeretném, vagy kivel lenne meg jobban az összhang. Hogyan mondhatnám meg neki a legegyszerűbben, hogy nem tetszik, ahogy bánt velem – anélkül, hogy nyafogósnak tűnnék? A barátnőm nagyon leuraló, és nem fogadja jól, amikor valaki nem ért vele egyet.

Jól van, ezt a feketelevest elég sok hozzávalóból főzték, és nem szeretném a dupla randit hibáztatni, de szerintem talán segít, ha megfogjuk egymás kezét, és szépen végigvesszük, mi ment félre. Három fő veszélyforrást látok.

1. A dupla randi mint koncepció

Hadd meséljek kicsit életem legrosszabb randijáról! 2013-at írunk. Egy férfi ismerősöm felveti, hogy menjünk el vacsorázni, vigyek neki egy lányt, és ő is hoz nekem egy fiút. A lakótársamat viszem – aki vicces, gyönyörű és kedves –, tudva, hogy remekül ki fognak jönni egymással. És így is lett, attól a pillanattól kezdve, hogy megérkeztünk, és leültünk iszogatni. Ott ülök magamban jó egy órát, mire végre betántorog egy melegítőnadrágos pasas, a szemébe mélyen lehúzott kötött sapkával. Bűzlik a whiskytől, mert „kikapott a Liverpool”. Nem hajlandó a szemembe se nézni, nemhogy beszélgetni velem. Átmegyünk a vendéglőbe, ahol a két ismerősöm továbbra is remekül érzi magát. Az emberem székestől elfordul, és az egész vacsora alatt üzeneteket pötyög a telefonján. Aztán lelép, mielőtt kihoznák a számlát. Az este nálunk ér véget – a lakótársam és a haverom jókat nevet és beszélget. A barátnőm előveszi a gitárját, a srác pedig elénekli Chris Isaak Wicked Game című számát. Gyönyörűen szólnak együtt. Egy darabig morcosan nézem őket, aztán inkább lefekszem aludni.

Két embernek is épp elég nehéz egy sikeres randit összehozni. Még nehezebb két párnak egyformán fantasztikus randit szervezni. Az egyikük estéje (minimum) csalódással fog végződni. És igen, elvben, ha egy randi rosszul sül el, jól jön, ha ott van egy barát erkölcsi támasznak. De nem nyújthat erkölcsi támaszt, ha az ő randija igazán jól alakul. Egyáltalán nem fogod őt érdekelni.

2. Olyannal randizni, akinek korábban bejött, vagy még mindig bejön egy ismerősöd

Igazán rémes ötlet. Alig pár dolog kell csak egy igazán jó randihoz: nevetés, flörtölés, kölcsönös kíváncsiság, és persze tudatni a másikkal, hogy bejön nekünk. Mindez eleve esélytelen volt, ha ez a két férfi pont azért ment el a randira, mert mindketten összeillettek az ismerősöddel az app szerint. Naná, hogy ez kimondva vagy kimondatlanul rátelepszik az estére. Az első perctől kezdve nem volt esélyed, csajszi! Semmi baj nincs veled – nem arról van szó, hogy mindenkinek csak az ismerősöd tetszik, te meg nem jössz be senkinek. Ez kezdettől kudarcra volt ítélve.

És igen, elméletben a lány nagylelkű volt, hogy átpasszolta neked az egyik pasit, mint valami ruhát, amit megvett, de aztán rájött, hogy mégsem akarja viselni. Biztos vagyok benne, hogy akadnak, akik ezt merő jó szándékból teszik. De úgy tűnik, ő az a típus, aki élvezi, hogy két férfi is verseng a kegyeiért. Ha egy nő nagylelkűen felajánlja az exét vagy egy számára érdektelen pasast potenciális udvarlójelöltként, gondold át alaposan!

3. Dupla randi egy ismerőssel, aki imádja, ha rajonganak érte

Mind ismerünk ilyen nőt. És bizonyos szempontból nem is az ő hibájuk. Nem meglepő, hogy miután kulturálisan arra kondicionáltak minket, hogy a férfiak elismerését keressük, egyes lányok minden pillanatban ezt várják. Ezt inkább az önbizalomhiány jeleként értelmezzük, ne arroganciának; legyünk együttérzők. De ne menjünk bele olyan helyzetekbe, amikor úgy érezhetjük, kénytelenek vagyunk versengeni a férfiak figyelméért (grimasz).

Ha ez egy nagyobb probléma része, és úgy érzed, hogy aláássa a terveidet, akkor érdemes mondanod valamit a barátnődnek. Ha már tudod róla, hogy sértődős típus, és könnyen ellenséges lesz, ne vádaskodással indíts („te ezt teszed, te ilyen vagy”), hanem őszinte önreflexióval, amely ajtót nyit a beszélgetés előtt („amikor veled vagyok, időnként így és így érzem magam, és szeretnék beszélni róla, mert biztos vagyok benne, hogy sosem szeretnéd, ha így éreznék”).

De ha ez olyasmi, ami csak ezen az egy dupla randin történt veled, a tanácsom az, hogy soha többé ne menj vele dupla randira. Más és más helyzetekben más és más barátainkhoz fordulhatunk – talán csupa bonyolult okból, amikről te nem tehetsz, ez a lány nem jó szövetséges a szingli csajok számára. Keress egy másik szárnysegédet!

Dióhéjban: a dupla randi olyan, mint egy bulizós hét Ibizán, vagy mint az otthoni fondükészítés. Egyszer sort kerítesz rá, hogy elmondhasd, kipróbáltad. Gratulálok! Most már soha többé nem kell megtenned.

„Kedves Dolly! Függök a viszonzatlan szerelmektől, és ez megakadályozza az igazi ismerkedést. Lesz valaha is egészséges párkapcsolatom?”

Azt hiszem, szerelemfüggő vagyok. Tizenegy éves kamasz lány koromtól kezdve (most tizenkilenc éves vagyok) folyamatosan és egymás után idősebb nőkbe szerettem bele. Olyan nőkbe, akikről tudom, hogy soha nem lehetek, és nem is leszek velük együtt, elsősorban a tanáraimba és oktatóimba. Ezek a fellángolások hihetetlenül kényszeresek, odáig még nem fajult el a dolog, hogy kémkedjek utánuk, de nem vagyok messze tőle. Őszintén szólva mintha őrült lennék, megszállottan hajszolom az elérhetetlen nők iránti viszonzatlan szerelmet, és a fantáziálás elvonja a figyelmemet a tényleges ismerkedéstől. Félek, hogy soha nem leszek képes egészséges, elkötelezett párkapcsolatra, és örökre ilyen dilinyós maradok.

A következő tanács előtt szeretnék valamit leszögezni: a tinédzserévek legfontosabb kapcsolataiból nem egy, nem kettő csak a fejünkben létezik. A vadidegen utas a buszon, akinek egészen addig a házastársa vagyunk, míg az illető le nem száll a következő megállóban; az oktatónk, aki minden egyes maszturbálós fantáziánk főhőse; valamelyik távoli rokon, akit pár évente egyszer látunk a dédnagypapa születésnapján, aztán vadul begépeljük a Google keresőjébe: „illegális-e hazánkban a harmad-unokatestvérünkkel járni?” – ők a kamaszkorunk romantikus főhősei. És amikor évekkel később visszanézel ezekre a képzeletbeli párkapcsolatokra, bármilyen hihetetlenül is hangzik, épp olyan súlyt képviselnek majd az emlékezetedben, mintha a való életben megtörténtek volna. Megszállottság és képzelet megbolondítva a bimbózó szexualitással, ütős egy koktél. Nem vagy dilinyós. Sokkal jobban meglepne, ha olyan tizenkilenc évesről hallanék, aki nem gyanakszik arra, hogy szerelemfüggő.

Ettől eltekintve a viselkedésed mintázata érdekes, és érdemes kielemezni. Azzal, hogy folyamatosan az elérhetetlen nők iránti megszállottságot választod, a szingli lét egy bizonyos állapotában vesztegelsz – ahol potenciálisan nem élvezheted a fiatalság és függetlenség szabadságát, mert lefoglalnak a viszonzatlan szerelem kínjai.

Természetesen erre több egyszerű magyarázat is akad. Talán kerülöd az elköteleződést, ami tizenkilenc évesen érthető. Az is lehet, hogy untat a mindennapos élet, ezért élénk fantáziavilágot alkotsz. Esetleg hihetetlenül sokat vársz a párkapcsolatoktól, ezért inkább egy elérhetetlen személlyel élsz képzeletben, hogy a szükségleteid egyoldalúan ki legyenek elégítve.

Ha egy kicsit mélyebbre ásunk, lehetséges, hogy félsz az igazi és kölcsönös kapcsolattól, mert félsz az intimitástól. Mit jelent ez valójában? Íme néhány drága terápiás ülés egy mondatban összefoglalva: az intimitás azt jelenti, hogy olyannak látnak és szeretnek, amilyen vagy, miközben olyannak látsz és szeretsz valakit, amilyen. Ha ez túlzónak tűnik, az azért van, mert túlzó is. Meg kell ismerned önmagad, mielőtt megengedheted a másiknak, hogy megismerjen téged. Talán még mindig ezen dolgozol. Ebben a szakaszban én ezt mindenek elé helyezném.

Mivel ezek a romantikus fantáziák kisajátíthatják minden idődet és gondolatodat – ami rendben is van, ha ez neked megfelel –, arra kell vigyáznod, nehogy ez lassan elvegyen az önbecsülésedből. Nem kell egy bizonyos „lánytípusnak” lenned ahhoz, hogy szeressenek: nem vagy selejtes, nem vonzod jobban a viszonzatlan fellángolásokat. Engedj ezeknek a fantáziáknak, ha jóleső borzongással járnak át, de próbáld meg perspektívába helyezni őket! Ne hagyd, hogy a bizonytalanság és a kimerültség legyen az állandó lakhelyed!

Azt hiszem, a legvalószínűbb ok, amiért ezekhez az elérhetetlen nőkhöz vonzódsz, az, hogy próbálod elkerülni a valóságot. És miért ne tennéd? Nemrég léptél be a felnőttkorba, és valószínűleg kezdesz rájönni, hogy a valóság kiábrándító. Teljesen igazad van! Mindaddig, míg tisztában vagy azzal, hogy ezek a rögeszmék nem azt jelzik, hogy milyen egy szeretetteljes, tiszteletteljes, fenntartható kapcsolat, addig a fantáziálásodban nem látok semmi rosszat. (De azért ne jelenj meg senki ajtaja előtt! Írd tele a jegyzetfüzetedet a róluk szóló gondolatokkal, legyenek tele a webes előzményeid a nevükkel, plusz az „életkor”, „házas”, „meztelen”, „nettó vagyon” keresőszavakkal. De eddig, és ne tovább!)

Az, hogy emiatt aggódsz, és azon töprengsz, ez hogyan befolyásolja egy elkötelezett párkapcsolat esélyét, azt jelenti, hogy jóval tudatosabb vagy sokunknál. Egyértelműen kiviláglik a leveledből, hogy elfogadod, felelős vagy a tetteidért és érzelmeidért, vagyis már megfelelően gondoskodsz a jövőbeli énedről. Egy rossz szokás felismerése és megváltoztatása között mindig eltelik egy kis idő. Úgyhogy egyelőre tombolj ebben a közbenső időszakban, ha jólesik! Élvezd ezeknek a fantáziáknak az intenzitását, drámáját és őrületét, amíg még van energiád! Hidd el, egy nap majd ráébredsz, hogy kifárasztottad magad.

Tartalom

Ismerkedés

„Kedves Dolly! Segítség! A férfiakat elijeszti a magasságom.”

„Kedves Dolly! Dupla randira mentem a lakótársammal. Esélyem sem volt!”

„Kedves Dolly! Függök a viszonzatlan szerelmektől, és ez megakadályozza az igazi ismerkedést. Lesz valaha is egészséges párkapcsolatom?”

„Kedves Dolly! Hogyan ne legyek többé próbabarátnő?”

„Kedves Dolly! Minden férfiba beleszeretek, akivel csak találkozom. Hogyan szokhatnék le erről?”

„Kedves Dolly! Félek, hogy jobban szeretem a kutyákat, mint a férfiakat.”

„Kedves Dolly! Feminista vagyok – de akkor miért vonzanak a nőgyűlölő pasik?”

„Kedves Dolly! Hagyjak fel azzal, hogy karizmatikus férfiakkal ismerkedem, és inkább érjem be egy jófiúval?”

Barátság

„Kedves Dolly! Segítségre van szükségem, hogy megszakítsak egy barátságot!”

„Kedves Dolly! A barátaim többet keresnek, mint én, és nem tudom tartani velük a lépést.”

„Kedves Dolly! A legjobb barátnőm nem engem választott koszorúslánynak.”

„Kedves Dolly! Hogyan támogassam egyedülálló barátaimat, miközben én magam kapcsolatban vagyok?”

„Kedves Dolly! A legjobb barátnőm már babát szeretne, és azt mondta, a barátságunknak muszáj megváltoznia, mert túl sokat iszom.”

„Kedves Dolly! A barátnőm férje ajánlatot tett nekem. Szóljak neki róla?”

„Kedves Dolly! A legjobb barátnőm folyton a fogához veri a garast.”

„Kedves Dolly! Harminckét éves vagyok, és szingli, és a barátnőimnek egymás után születnek a gyerekeik.”

Párkapcsolatok

„Kedves Dolly! Megnéztem a barátom mobilját, amíg aludt. Most gyötör a bűntudat.”

„Kedves Dolly! Egy jó barátom szerelmet vallott nekem. Meg lehet tanulni azt, hogy valaki tetsszen?”

„Kedves Dolly! A barátom szülei nem kedvelnek. Hogyan nyerhetem meg őket?”

„Kedves Dolly! A pasim kedves, és a legjobb haverom, de intellektuálisan nem izgat.”

„Kedves Dolly! A férjem a negyvenes évei közepén jár, és kezd egyre inkább az apjához hasonlítani.”

„Kedves Dolly! Mielőtt megismerkedtünk a jelenlegi barátommal, a haverjával jártam – de ő nem tud róla.”

„Kedves Dolly! A barátom rám támaszkodik anyagilag, és ez egyre jobban zavar.”

„Kedves Dolly! Hiszel abban, hogy lehet valaki a megfelelő személy, de rosszkor találkoztatok?”

„Kedves Dolly! Kiderült, hogy a pasim fent van egy randiappon.”

„Kedves Dolly! Egy affér révén jöttünk össze. Mikor jutunk el végre oda, hogy már nem ítélkeznek fölöttünk?”

Család

„Kedves Dolly! A gyerekeim unják, hogy mindig új nőt mutatok be nekik.”

„Kedves Dolly! Anyukám internetes álhírfüggő, és ezzel hihetetlenül zavarba tud hozni.”

„Kedves Dolly! Imádom a nővéremet, de ellentétesek a politikai nézeteink.”

„Kedves Dolly! A lányom harmincnégy éves, és egyedülálló. Attól félek, hogy sosem lesz senkije.”

Szex

„Kedves Dolly! Tizenkilenc éves vagyok, és még szűz. Mi a baj velem?”

„Kedves Dolly! Szinte azonnal lefeküdtem vele.”

„Kedves Dolly! Régebben rendszeresen találkoztam egy eszkorttal, és most beleszerettem.”

„Kedves Dolly! Hogyan éleszthetném fel a tüzet a kapcsolatomban, így, a hatvanas éveimben?”

„Kedves Dolly! Egy nős férfival találkozgatok, és értéktelennek érzem magam a gondolattól, hogy csak szexre kellek neki.”

„Kedves Dolly! A barátommal már három éve vagyunk együtt, de alig szeretkezünk.”

„Kedves Dolly! Mikor van az, amikor már túl sok idő telt el szex nélkül?”

Szakítások és exek

„Kedves Dolly! A barátom nagyon rendes srác, de nem vagyok mellette boldog. Hogyan szakítsak vele?”

„Kedves Dolly! Az első szerelmem most egy azonos neművel van párkapcsolatban, és ezt nem tudom kiverni a fejemből.”

„Kedves Dolly! Nem tehetek róla, de állandóan kutakodom az exem után a közösségi oldalakon.”

„Kedves Dolly! Évek óta boldog házasságban élek, de nem tudom túltenni magam az első szerelmemen.”

„Kedves Dolly! Félek, hogy az exemmel átélt szexnél jobb már sosem jut nekem.”

„Kedves Dolly! Lehetünk barátok az exemmel?”

„Kedves Dolly! A szakítás után úgy érzem, mintha kitépték volna a szívemet. A fájdalom elviselhetetlen.”

Test és lélek

„Kedves Dolly! Tizenkilenc éves vagyok, és nincs semmi önbizalmam, ha a kinézetemről van szó.”

„Kedves Dolly! A barátnőm abbahagyta az ivást, és most megszól, valahányszor megiszom egy sört.”

„Kedves Dolly! Leszbikus vagyok, de folyton keresem a férfiak elismerését.”

„Kedves Dolly! Segíteni szeretnék a legjobb barátnőmnek, mert étkezési zavara van, de én is küzdök még a sajátommal.”

„Kedves Dolly! Szó szerint a padlóra kerülök, valahányszor lerészegedem.”

„Kedves Dolly! Egy öt évig tartó párkapcsolat után képtelen vagyok egyedülállóként létezni.”

Köszönetnyilvánítás

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu

Felhasznált betűtípusok
Noto Serif – Apache License 2.0
Petrona – SIL Open Font License