Table of Contents

Title Page

© Digi-Book Magyarország Kiadó, 2025

William Butler Yeats-nek

Előszó

1.

2.

3.

4.

5.

6.

7.

8.

9.

10.

11.

12.

13.

14.

15.

16.

17.

18.

19.

20.

21.

22.

23.

24.

25.

26.

27.

28.

29.

30.

31.

32.

33.

34.

35.

36.

37.

38.

39.

40.

41.

42.

43.

44.

45.

46.

47.

48.

49.

50.

51.

52.

53.

54.

55.

56.

57.

58.

59.

60.

61.

62.

63.

64.

65.

66.

67.

68.

69.

70.

71.

72.

73.

74.

75.

76.

77.

78.

79.

80.

81.

82.

83.

84.

85.

A BORÍTÓT A DIGI-BOOK KIADÓ TERVEZTE

Rabindranath Tagore

A KERTÉSZ

fordította:
Bartos Zoltán

BUDAÖRS, 2025

DIGI-BOOK MAGYARORSZÁG KIADÓ

www.digi-book.hu

ISBN 978-963-678-146-0 EPUB
ISBN 978-963-678-147-7 MOBI

© Digi-Book Magyarország Kiadó, 2025

első kiadás:
1915

az elektronikus kiadás az 1921. évi
magyar nyelvű kiadás alapján készült

a mű eredeti címe:
The Gardener

a borító 1740 körül készült, mughal stílusú táblakép
részletének felhasználásával készült

Az e-kiadás szerzői jogi megjegyzései

Ennek az e-könyvnek a felhasználási joga kizárólag az Ön személyes használatára terjed ki. Ezt az e-könyvet nem lehet ismételt értékesítésre továbbadni, sem továbbértékesíteni; nem lehet többszörözni és tilos más személynek továbbadni! Ha szeretné ezt az e-könyvet más személyekkel is megosztani, kérjük, hogy minden további személy számára vásároljon újabb példányokat. Ha Ön úgy olvassa ezt az e-könyvet, hogy azt nem vásárolta meg, vagy nem az Ön személyes használatára lett megvásárolva, úgy kérjük, hogy küldje azt vissza a http://www.digi-book.hu címre és vásárolja meg ott saját példányát. Köszönjük, hogy tiszteletben tartja ennek a szerzőnek és kiadónak a fáradságos munkáját.

William Butler Yeats-nek

Előszó

A szerelemről és életről szóló versek többsége, mely ebben a kötetben helyet kapott bengáli nyelvről készült fordítás angol nyelvre és sokkal korábban keletkezett, mint a Gitandzsali című kötetbe gyűjtött vallási tárgyú versek. Ám az angol nyelvű fordítások nem mind szöveghűek – az eredeti bengáli változatok rövidített, vagy átköltött változatai.

Rabindranath Tagore

1.

Szolga

Légy kegyes, szolgádhoz, királynőm!

Királynő

A gyülekezet elszéledt és szolgáim is eltávoztak. Mért jöttél hozzám ily késői órában?

Szolga

Ha másokkal végeztél, akkor jön az én órám.

Kérdezni jöttem, mi munkája maradhat utolsó szolgádnak.

Királynő

Mit várhatsz még, hogy ily későn is felkeressz?

Szolga

Tégy meg kertésznek virágos kertedben.

Királynő

Mily dőreség ez?

Szolga

Felhagynék minden más munkával.

Kardomat, lándzsámat porba dobom. Ne küldözz többé idegen országokba; ne kívánj tőlem új győzelmeket! - Tégy meg virágos kerted kertészének.

Királynő

Mi lenne a kötelességed?

Szolga

Pihenő napjaidat szolgálni.

Üdén tartani zöldellő puha pázsitját kertednek, melyen hajnalpirkadáskor jársz, midőn lábaid érintését ujjongva üdvözlik lépteid alatt halni vágyó virágok.

Hintán hintáználak a saptaparna[1] ágai közt, hova az új hold lövelli sugarát, hogy csókolhassa lepledet a lombon át.

Illatos olajjal megtölteném nyugágyad mellett égő mécsesedet, és zsámolyodat szantálfa- és sáfrányszínű csodás figurákkal díszíteném.

Királynő

És mi lenne jutalmad?

Szolga

Hogy érinthetném kicsiny bársonyos kacsóid, mint illatozó lótuszbimbót és virágkoszorút fonhatnék csuklóid köré; hogy az asóka szirom[2] veres nedvével festhetném lábaid talpát és lecsókolhatnám róla a vágyakozva rátapadt port.

Királynő

Könyörgésed ím teljesítve van, szolgám, virágos kertem kertésze lész.

[1] Saptaparna (Alstonia scholaris): angolul, mint iskolatábla-fa, vagy az ördög fája is ismert. Mérgező, de az indiai hagyomány számtalan betegség és tünet kezelésére javasolja. A Himalájában, valamint Dél-Indiában és Ceylon szigetén őshonos, mely akár 40 méter magasra is megnő. Átható erejű, illatos szirmait októberben bontja. (a Digi-Book Kiadó megj.)

[2] asóka (Saraca asoca): melynek jelentése bánat-mentes, vagy bánatnélküli. A hüvelyesek közé tartozó, az indiai szubkontinensen őshonos, egzotikus fafajta. Az indiai orvoslás hagyományos gyógynövénye, trópusi esőerdő természetes faja. Keresett és nagyra értékelt díszfa, elsősorban különleges levélzete és különös virágzata miatt. Legfeljebb 10 méter magasra nő. (a Digi-Book Kiadó megj.)

2.

Ó, költő, közeleg az est; hajad őszbe csavarodik.

„Magányos mélázásodban hallod-e a túlvilág hívó szavát?"

„Este van, - szólt a költő - és én hallgatva hallgatok valami hívó szóra a faluból, bár késő van már.

„Várom, nem találkozik-e össze két ifjú szív S két vágyakozó szempár nem esdekel-e muzsikáért, amely csendjüket megtörve, helyettük szólna.

„Vajon ki szőhetné szenvedélyes dalaikat, ha én az Élet partján ülök és a halálról és a túlvilágról elmélkedem?

„Feltűnik az esthajnali csillag.

„A temetési máglya izzó pírja lassan-lassan elhal a csöndes folyó mellett.

„A sakálok az elhagyott ház udvarán kórusban üvöltenek a fogyó hold világánál.

„Ha valamely vándor elhagyva otthonát ide jő, hogy az éjszakát várja s lehajtott fővel hallgassa a sötétség hangtalan mormolását, ki az, ki fülébe suttogja az Élet titkát, ha én ajtómat bezárva, szabadulni igyekszem a halandó kötelékeimtől?

*

„Mit sem jelent, hogy szürkül a hajam.

„Én mindig oly fiatal vagy oly vén vagyok, mint a legifjabb vagy a legidősebb a faluban.

„Némelyeknek édes és keresetlen mosolyuk van, másoknak hamis a pillantásuk.

„Némelyeknek napfényben fakadó könnyük van, másoknak könnyei sötétben rejtőzök.

„Mindannyioknak szükségük van rám s nekem nincs időm a túlvilági életről hosszan töprenkednem.

„Én valamennyivel egykorú vagyok, - mi baj van tehát, ha szürkül a hajam?

3.

Reggel volt, mikor hálómat a tengerbe vetettem.

A titokzatos mélységből különös alakú és csodás szépségű dolgokat húztam fel: - némelyik ragyogott, mint a mosoly, csillogott, mint az omló könnycsepp, némelyik bíborban izzott, mint a menyasszony arca.

Amidőn kunyhómba tértem zsákmányommal, kedvesemet ülve találtam kertünkben, amint gondtalanul tépdeste egy virág szirmait.

Egy pillanatig tétováztam, aztán lábai elé raktam mindent, amit találtam; és szótlanul álltam.

Ő futó pillantást vetett rá és szólt:

„Mily különös dolgok ezek? Nem tudom, mi hasznukat vehetném!“

Szégyenlősen hajtottam le fejemet és gondoltam magamban:

„Nem harcoltam értük, sem nem vásároltam a piacon; nem neki való ajándék."

És egész éjszaka egymásután hajítottam ki őket az útra.

Reggel utasok jöttek; felszedték őket s messzi országokba vitték.

4.

Ó, mért építették kunyhómat a vásári néptől zajos út mellé?

Megrakott hajóink ott vesztegelnek kertem alatt.

Jönnek-mennek, vándorolnak óhajuk szerint.

Ülök és bámulom őket; - így röppen tova az időm.

Elkergetni dehogy is tudom őket.

S így múlnak el napjaim.

*

Éjjel-nappal topog lábuk az ajtóm előtt.

Hasztalan kiáltom: „Ismeretlenek vagytok!"

Némelyik az ujjaimnak ismerőse, némelyik az orrcimpámnak, némelyiket, mintha ereimben csörgedező vér üdvözölné ismerősként és egyesek álmaim ismerősei.