HERCZEG FERENC

A KIVÁNDORLÓ

SZÍNMŰ, NÉGY FELVONÁSBAN

Olcsó eKönyvtár

Klasszikusok ekönyvben a legjobb áron

olcsoekonyvtar.hu

SZEMÉLYEK:

Hatfaludy herceg

Pálfalvy Miklós

SZENTGRÓTHY BÁRÓ

Jesszi

Hegyi

Mihályi

Mihályiné

Adél, a leányuk

Kelemen, kovács

Boka és Veres, börtönőrök

Nagy Gyurka, rab

Kristóf és Henrik, pincérek

Béni, Pálfalvy legénye

Nina.

Inas, két klubtag, két titkosrendör, levélhordó, börtönőr, rabok. Történik az I. felvonás egy vendéglő különszobájában, a II. felvonás Pálfalvy lakásán, a III. felvonás a fegyházban, a IV. felvonás egy virágkereskedésben. Idő jelenkor.

ELSŐ FELVONÁS.

A „zöld szoba”, egy vendéglő külön szobája; halványzöld kárpitok, fehér mennyezet, fehérre festett ajtók. Jóbbra főbejárat, a főbejárat és a néző között paraván, előtte fehér abrosszal terített tálalóasztal, az asztalon tányérpiramis és tartalék evőeszközök. Hátul egy ajtó a „kék szobába” vezet. Az ajtótól jobbra üvegszekrény, ezüsttálakkal és serlegekkel. Balról két ablak az utcára. Az ablakok között fehér cserépkandalló, fölötte velencei tükör. Az ajtók és ablakok fölött zöld függönyök. Az ablakokon földig érő fehér sztárok, Balra elől zöld plüssel bevont angol kerevet és két karosszék, kis mahagóniasztal, gyufatartóval és hamutálcával. A mennyezet közepén velencei csillár. A szoba közepén négy személyre terített asztal, ezüst evőeszközökkel és 3—4 pohárral minden terítékhez. Ha megnyílik a hátsó ajtó, be lehet látni a kék szobába. Kék kárpit és kék paraván az ajtó mellett. Az ajtó mögött — a kék szobában — asztal több székkel.

Kristóf aranygombos frakkban a tálalóasztal mellett áll és a tárcájából pincércédulát keres elő. Henrik kurta zsakettben, fehér, nagy köténnyel, az asztalt rendezgeti.

A hátsó ajtó zárva. A főbejárat nyitva. A tálalóasztalon virágcserép. A csillárnak csak egyik lángja ég.

Kristóf. A sülthöz badacsonyi jön és villányi vörös.

Henrik. Pezsgő?

Kristóf. Nem lesz. Ez afféle családi vacsora.

Henrik. Akkor mért nem mennek a nyilvánosba?

Kristóf. Je ne sais pás. Mit keres itt a virág? A virág a kék szobába való.

Henrik. Majd átviszem. Milyen ital lesz a kékbe?

Kristóf a cédulát nézve. Chablis 1873, Chateau Iquem, — Mouton Rothschild 85-ös és George Goulet az extra töltésből.

Henrik. Azok értik!

Előbbiek, Hegyi negyvenötéves ember, angolos hajviselet, nyírott bajusz, igen magas gallér. Benéz a főbejáraton. Kristóf úr! Bejön. Nincs még itt Pálfalvy?

Kristóf. Szinház után rendelte a vacsorát. Óráját nézi. Mit akar megint?

Hegyi óráját nézi. Szeretném megkérdezni, hogy mit fogadjak a bécsi versenyen. Pálfalvynak jó tipjei szoktak lenni.

Henrik. Kisbaba zígre biztos.

Hegyi. Kisbaba? Nyergestül megeszem, ha bejön piacra. Érti?

Kristóf. Nem hiszek magának Hegyi úr. Maga nem lóversenytipek után jár.

Hegyi. Mi baja velem?

Kristóf. Maga a kamatjai után jár. Henrik gúnyosan nevet.

Hegyi. Nekem Pálfalvy úr nem tartozik egy fillérrel sem. Sem kamattal, sem tőkével. Bár tartoznék!

Az most nagyon jó pénz. Milliomos leányt vesz el. A gazdag Mihályi Gáspár leányát...

Kristóf a céduláit rendezgeti. Alaposan megoperálta maga azt az urat!

Hegyi dühösen. Megoperáltam? Mi az megoperálni?

Henrik szemtelenül. Kiuzsorázta!

Hegyi nyugodtan. Maga még nagyon fiatal, barátom! Magával én szóba sem állok. Kristófhoz. Igenis szoktam szívességet tenni gavalléroknak. Nem a magam pénzén, — én egy szegény ügynök vagyok, — hanem egy előkelő konzorcium számlájára. Ez is olyan üzlet, mint a többi.

Henrik. Nono!

Hegyi. Ha egy méltóságos úr ezer forintot vesz kölcsön, azt megforgatja a kártyaasztalon és ötezer forintot nyer, az nem uzsora, nem is üzlet, hanem gavallér dolog. És ha én kölcsön adom neki az ezer forintot, tizenötöt veszek a száz után, az nem gavallér dolog, nem is üzlet, hanem uzsora! Van ennek értelme?

Henrik. Maga tönkreteszi a megszorult embereket.

Hegyi. És a méltóságos urak nem teszik egymást tönkre kártyán? Az más! Miért más? Ők jóbarátok és atyafiak, ők tegeződnek és mégis elvágják egymás torkát. De nekem nem barátom egyik sem, én »hallja maga Hegyi« vagyok és ne vegyek, mondjuk, tizenötöt a száz után?

Előbbiek, Pálfalvy.

Pálfalvy frakk, fehér kesztyű, fekete felöltő, a főbejáraton jön. A kék szobában terítettek?

Kristóf. Nem, kézit csókolom, a zöldben. A kéket tegnap lefoglalták. Lesegíti róla a felöltőt. Henrik meggyújtja a csillárt.

Pálfalvy. Kicsoda?

Kristóf. Hatfaludy ő hercegsége.

Pálfalvy. Kristóf, hozzon nekem egy pohár kirschet. Nem vagyok rendben. Nini... hiszen ez Hegyi, a sportkedvelő pióca!

Kristóf a főbejáraton elmegy. Henrik a virággal a kék szobába. Mind a kettő diszkrét kárörömmel vigyorog Hegyire.

Pálfalvy, Hegyi.

Hegyi. Nagyságos uram, mély tisztelettel bátorkodom gratulálni. Olvastam a lapokban... Mihályi Gáspár, —- príma! Ez szép és okos dolog. Nyomatékkal. Nagyon okos dolog.

Pálfalvy kelletlenül. Úgy találja? Cigarettára gyújt.

Hegyi. Ha a nagyságos úr talán a házassága előtt rendbe akarna hozni holmi apró-cseprő dolgokat —? Hiszen gavallér uraknál megesik az ilyesmi...

Pálfalvy. Köszönöm kitüntető bizalmát, Hegyi, de nekem nincs semmi rendbehozni valóm. Én reménylem, nem is lesz több dolgom magával ebben az életben. Kissé drága volt nekem a maga ismeretsége... Mondja, Hegyi! Nem mondták magának még, hogy rabló?

Hegyi. Mondták már, nagyságos uram, hogyne mondták volna, de sohasem olyankor, mikor pénzt kértek. Akiknek szükségük van rám, azok rendesen kedves Hegyi barátomnak szoktak nevezni!

Pálfalvy. Ebből láthatja, hogy nincs szükségem magára.

Előbbiek, Kristóf.

Kristóf ezüst tálcán egy pohár pálinkát hoz, az asztalra teszi. A kirsch!

Pálfalvy az óráját nézi. A vendégeim mindjárt itt lesznek, beláthatja Hegyi úr, hogy az ön társasága... Kristóf titokban elmosolyodik.

Hegyi. Értem. Ajánlom magam! Az ajtóból visszafordul. Nem volna kegyes egy jó tipet adni a bécsi versenyekre? A régi barátság kedvéért!

Pálfalvy fölhajtotta a pálinkát, meghökkenve néz Hegyire, majd elneveti magát. Tegye meg Kisbabát, a régi barátság kedvéért!

Hegyi. Hát mégis Kisbaba? El a főbejáraton.

Pálfalvy, Kristóf, majd Szentgróthy.

Szentgróthy jobbról a szín mögött. Kristóf! Megjelenik az ajtóban. Hol lesz a mi vacsoránk?

Kristóf. A kék szobában, kérem! A kék szobába el.

Szentgróthy megpillantja, de meg nem ismeri. Ah, pardon! Fölteszi monokliját, örömmel. Nini! Pálfalvy! Bejön.

Pálfalvy. Jóestét Szentgróthy!

Szentgróthy hirtelen elkomolyodik, hozzálép, résztvevőén. Gratulálok, barátom!

Pálfalvy szárazán. Köszönöm!

Szentgróthy mint fent. Olvastam a lapokban. Miklósi? Vagy Mártonfi?

Pálfalvy. Mihályi! Mihályi Adél!

Szentgróthy. No és — csinos?

Pálfalvy. ízlés dolga.

Szentgróthy. S a családja?

Pálfalvy. A családjának harminc háza van Budapesten. Parancsolsz még valamit?

Szentgróthy melegen. De hát Pálfalvy, meg kell ennek lennie?

Pálfalvy. Meg kell lennie. Előtted nincs titkom, nem tagadom, ez gyászos fegyverletétel az élet előtt. Nem bírom tovább. Fogytán a pénzem, a szerencsém, a bátorságom és a becsületem...

Szentgróthy; A becsületed?! Komolyan. Te mintaképe vagy a gentlemannek!

Pálfalvy kezével int. Hagyd kérlek! Sok mindenből kiábrándultam az utóbbi időben, főleg a gavallérzsargon szótárából. Tudod mi a meztelen igazság? Hogy én tizenöt esztendeig kalandor életet éltem.