Esthajnal vegyesbolt – A cseresznyefa hangja és más történetek (részlet)
Date: 2010
Keywords: 895.6-32=945.11 (UDC/ETO)
Description: A város egyik félreeső szegletében, a szürkületben néha felbukkan egy különös kisbolt. Nem nappal, nem éjjel - hanem a kettő között: alkonyatkor. A polcain nemcsak üdítők és szendvicsek sorakoznak, hanem rég elfelejtett tárgyak is: egy elveszett levél, egy gyerekkori játék, egy megsárgult fénykép. Ez az üzlet azokat várja, akik valamit elveszítettek - egy barátot, egy szerelmet, önmagukat. Mindenki más történettel érkezik, és egy apró csodával távozik. Ha elvarázsoltak Az eltűnő Cseresznyevirág Könyvesbolt szelíd, japán csodái, akkor itt az új menedékhelyed: egy különös üzlet az alkonyi szürkü
Publisher: XXI. Század Kiadó
Rights: © Minden jog fenntartva / All rights reserved

SAKI MURAYAMA

Esthajnal vegyesbolt

A cseresznyefa hangja és más történetek
részlet

Budapest, 2026

Fordította
Slánicz Balázs

A fordítás alapjául szolgáló mű:

Saki Murayama: Ｐ［む］１－１）コンビニたそがれ堂

(KOMBINI TASOGARE DOU)

Copyright © Saki Murayama, 2010

All rights reserved.

Originally published in Japan in 2010 by Poplar Publishing Co., Ltd.

Hungarian translation rights arranged with Poplar Publishing Co., Ltd.

through Vicki Satlow of The Agency srl., Plima d.o.o.

Hungarian translation © Slánicz Balázs, 2026

© XXI. Század Kiadó, 2026

ISBN 978 963 568 771 8

KIADÓI JEGYZET

A szerző neve a borítón a nemzetközi kereshetőség érdekében Hepburn-átírással és nyugati névsorrendben szerepel, a könyv belívében azonban a japán nevek és kifejezések a magyaros átírás és a japán névsorrend szerint olvashatók.

Kazahaja városában, a vasútállomás előtti bevásárlónegyed szélén, egy homályos, porlepte utcácskában, amelyet piros szentélykapuk tarkítanak, alkonyatkor állítólag látni lehet egy különös vegyesboltot.

A szokatlan, cinóbervörösen fénylő cégéren egy rizskalász embléma díszeleg, mellette kopottas felirat: Esthajnal vegyesbolt.

Ha kinyitjuk az üzlet ajtaját, s átlépünk a küszöbön, máris csalogatón csiklandozza orrunkat a lábasban rotyogó oden – a japán halászlé – és a frissen sült, rántott tofuba göngyölt szusi édes illata.

A pénztárban ezüsthajú, aranyszemű fiatalember mosolyog fülig érő szájjal. Mandula alakú szeme fényesen ragyog – először kissé ridegnek tűnik, ám élénk, nyájas hangon köszön:

– Jó napot kívánok! Tessék nyugodtan befáradni! Mondja, kérem, miben segíthetek!

Ebben a kisboltban ott sorakozik a polcokon minden, ami a világon kapható. Sőt, a mendemonda szerint még olyan portékáik is akadnak, amelyekről azt gondolnánk, hogy ezen a világon nem beszerezhetők.

Azt mondják, akik valami fontos dolgot keresnek, ebben a kisboltban okvetlenül megtalálják.

Ez az Esthajnal vegyesbolt. Nem mindennapi, varázslatos boltocska.

Tartalom

Az Esthajnal vegyesbolt

Kéz a kézben

A cseresznyefa hangja

Anzu

Egy tévé története

Befejezés

Taki Harumi: Kommentár

Az Esthajnal vegyesbolt

Júta azon az őszi estén úgy sétált az utcán, mintha minden lépésével belerúgna az aszfaltba. A mellkasa mélyét fájdalmas, szorító érzés nyomta, és úgy érezte, hogy legszívesebben darabokra zúzna valamit, vagy önmagát ütné meg jó erősen.

Ekkor egyszer csak belebotlott egy kisboltba.

Az üzlet ott állt magányosan az alkonypírba boruló égbolt alatt.

Az iskola melletti főutcáról letérve, két épület közt egy sikátorban számtalan ősrégi, piros szentélykapu sorakozott egymás mellett. Hogyhogy nem, azok mellett ott árválkodott ez a kisbolt.

Júta meg is lepődött, merthogy ő ugyan nem tudott róla, hogy lenne itt egy bolt. Aztán vetett egy pillantást a cégérre, amelyen egy rizskalász embléma díszelgett.

– Talán nemrég nyitották… Habár ahhoz nem túl lepukkant?

A fiú zsebre vágta a kezét, és beslisszant az ajtón.

Érezte az oden, a japán halászlé illatát. A pénztár mellett ott virított egy kézzel írt étlap, rajta cinóbervörös betűkkel, hogy a boltban mennyei, rántott tofuba göngyölt szusi kapható.

Nem ő volt az egyetlen vásárló. Amikor egy gyönyörű lány mellett elsétált, úgy látta, hogy nincsen lába, amitől megriadt. Ahol a lábának kellett volna lennie, minden finoman elmosódott. A padló áttetszőnek tűnt, a lány teste pedig lebegni látszott.

Júta ezt nem tudta hová tenni, ám amikor megdörzsölte a szemét, tisztán látta a lány hófehér pipaszárlábát.

A lány egy pillanatra hátrafordult, és lopva rámosolygott Jútára, aztán fizetett a pénztárnál, a magassarkújával megkopogtatta a padlót, és kiment a boltból.

Júta oldalra billentett fejjel az egyik polc felé közelített, gondolta, fellapoz egy magazint, vagy valami ilyesmi, amikor egyszer csak megszólította a pénztárban álló fiatalember:

– Szervusz! Nem látszol túl vidámnak, mi a baj?

Hosszú, ezüst haja volt, és csillogó, arany szeme. A ragyogó kisugárzású fiatalember a pénztár mögött mosolygott, fehér alapon piros csíkos egyenruhában, apró piros pillangós nyakkendővel, és valami kalapszerűséggel a fején.

Banyek, ki ez a csávó? Komolyan, ilyen haja és szeme van az eladónak?

Júta furcsának és valahogy ijesztőnek találta a férfit. Azon tűnődött, hogy keskeny, hegyes arcvonásai vajon mire hasonlítanak, amikor beugrott neki egy fehérróka-álarc, amelyet egyszer a búcsúban látott.

– Csigavér, Júta! Nem kell ennyire megijedni. Nem foglak megenni, vagy ilyesmi! – nevetett a férfi.

Júta arra gondolt, ahhoz képest, hogy bolti eladó, nem beszél olyan hű, de udvariasan vele, viszont a hangja nyájas, és a mosolya kedves.

Na ja, a szeme meg a haja kicsit para, de különben kedves, jóképű srácnak tűnik…

Fejét oldalra billentve azon tűnődött, vajon miért ugrott be neki az arcáról az a rókamaszk. Hiszen ha jobban megnézte – vagy akár anélkül is –, egy teljesen átlagos, jóvágású fiatalember arcát látta.

Egy dolog azonban nem hagyta nyugodni Jútát…

– Te, figyi már! Honnan tudod a nevemet?

– Onnan, hogy mindenki tudja! Hisz te híresség vagy itt a környéken. Te vagy az igazságos hős, akiről mindenki beszél, nem igaz? Etó Júta, a Kazahaja Központi Általános Iskola ötödik cé osztályának tanulója – felelte a férfi, miközben egy merőkanállal jókedvűen megkavarta a pénztár mellett fortyogó odent.

Júta nem hitt a fülének.

– De hát én csak egy egyszerű kisiskolás vagyok!

Nem volt ő semmiféle híresség. Igazságos hős meg aztán pláne nem.

Hanem mire észbe kapott, látta, hogy a többi vásárló odafordult felé. Némelyek finoman rámutattak, míg mások a sarokból figyelték. Akadt néhány néni, akik kuncogva sutyorogtak egymás közt:

– Nahát, ő az a fiú?

– Még nem is láttam.

Azt hiszem, rosszul leszek…

Júta tett egy lépést hátra, és már ment is volna ki a boltból, amikor a szeme sarkából meglátta az újságok közt a kedvenc, macskás magazinját.

– Nahát, ezt a magazint alig ismeri bárki, még a nagy könyvesboltokban sem lehet kapni szinte sosem, hogyhogy ebben a kisboltban mégis árulják? – szaladt ki Júta száján, mire az eladó jókedvűen így felelt:

– Hát, kérlek, azért, mert az Esthajnal vegyesboltban minden termék kapható, amire a vásárlók vágynak. Bár ezt most már mondanom sem kell, elvégre te is látod.

– Aha!

Ez a hapsi elég nagy zöldségeket beszél, gondolta Júta, miközben kezébe vette a macskás magazint.

A fiú imádta az állatokat, kiváltképp a macskákat. Az volt az álma, hogy felnőttkorában macskákat gyógyító állatorvos lesz.

A borítón lévő kiscica olyan édes volt, hogy Júta majd elolvadt a látványtól. Az a rész, ahol az olvasói leveleket közölték, szintén aranyos cicákkal volt tele. Jútának fülig ért a szája. Ám amikor a kiemelt cikket kezdte olvasni, amelyben otthonról elűzött macskákról írtak, könnybe lábadt a szeme…

A fenébe!

Magához szorította a magazint, és körbenézett. Az osztályból biztosan nem látott meg senki, gondolta. De ha látták volna, hogy könnyes a szeme…

🟆🟆🟆

21. Század Kiadó – XXI. Század Kiadó Kft., Budapest

Felelős kiadó Bárdos András és Rényi Ádám

Kiadványfelelős Kovács-Rényi Anna

Szerkesztette Bakay Dóra

Borítóterv © Tillai Tamás

Előkészítés Takács Andrea

Korrektúra Bérci Ágnes

Tördelés Váraljai Nóra

Elektronikus változat Ambrose Montanus

Felhasznált betűtípusok

Cinzel – SIL Open Font License

EB Garamond – SIL Open Font License

Noto Sans Symbols 2 – SIL Open Font License

Shippori Mincho – SIL Open Font License

Source Serif 4 – SIL Open Font License

Vollkorn SC – SIL Open Font License